Провадження № 2-о/752/639/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.12.2024 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чекулаєва С.О.,

за участі секретаря судового засідання - Пастух З.Ф.

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження у приміщенні суду цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа Міністерство оборони України

За участю:

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці - адвоката Мустіпан Ольги Володимирівни

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом також - заявниця) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, в якій просила суд

-встановити юридичний факт спільного проживання заявниці із її батьком ОСОБА_3 із 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебування на його утриманні.

1.Процесуальні дії у справі

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2024 головуючим суддею було визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва Сергія Олександровича.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 01.10.2024.

У судове засідання 01.10.2024 учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 21.11.2024.

28.10.2024 від представника заінтересованої особи до суду надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 21.11.2024 було оголошено перерву до 20.12.2024.

У судовому засіданні 20.12.2024, після дослідження поданих доказів, виступів заявниці, її представника та представника заінтересованої особи суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

2.Стислий виклад позиції заявниці та заінтересованої особи

Заявниця є дочкою загиблого військовослужбовця Збройних Сил України - ОСОБА_3 ; з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум заявниця зверталася до Міністерства оборони України, проте, отримала відмову на підставі неповноти наданих документів, відповідно до яких неможливо встановити, що повнолітня заявниця була членом сім`ї, спільно проживала, вела спільне господарство та мала із батьком взаємні права та обов`язки або перебувала на його утриманні.

З метою встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю та перебуванні на утриманні батька заявниця звернулася до суду із відповідною заявою; стверджує, що батько утримував її, пересилав грошові кошти; вони проживали разом та вели спільне господарство.

Як докази заявниця надала суду виписку про рух коштів по картковому рахунку, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, а також залучила свідків.

Заінтересована особа - Міністерство оборони України у письмових поясненнях заперечило щодо задоволення позову; представник у судовому засіданні стверджувала про те, що заявниця не надала достатніх доказів на підставі яких можна встановити факт перебування на утриманні; вказувала на можливість встановлення відповідного факту у позасудовому порядку, яким заявниця не скористалася.

3.Фактичні обставини встановлені судом

ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сквира, Київської області; батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , про що 23.04.2002 в книзі записів громадянського стану зроблений відповідний запис за №48 та видане Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

25.02.2023 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Прізвище заявниці змінено із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2024/008780186 від 24.07.2024, ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання з 24.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

Батьки заявниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували у шлюбі з 17.08.2001 (Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 ) до 21.10.2010 (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці - ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно наявної в матеріалах справи копії лікарського свідоцтва про смерть №3600 від 21.07.2022 ОСОБА_3 загинув в наслідок військових дій. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Заявниця зверталася до Міністерства оборони України для призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у відповідності до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (надалі за текстом - постанова КМУ № 168), проте, відповідно до рішенням комісії МО України, яка уповноважена розглядати питання пов`язані із виплатами одноразової грошової допомоги, документи подані ОСОБА_1 були повернуті на доопрацювання.

Підставою повернення документів, у Витягу з протоколу засідання вказаної комісії від 10.03.2023 № 3/д (а.с.7), було зазначено, що за поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого непрацездатною (особою з інвалідністю) і чи перебувала на його утриманні. Крім цього, вказано, що за поданими документами дочки неможливо встановити, що вона проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки, також чи має власну сім`ю. Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні), неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанова КМУ №168.

Також суд встановив, що відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.02.2023 № 39/168, одноразова грошова допомога в розмірі частини від 15 000 000,00 гривень була призначена ОСОБА_10 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_3 .

4.Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Пунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Ця категорія справ, відповідно до частини другої статті 193 ЦПК України підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд визначив, що встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні батька до загибелі останнього є необхідним заявниці для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ № 168, і саме у зв`язку з тим, що заявниця не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує такий факт, вона звернувся до суду в порядку окремого провадження.

У пункті 2 постанови №168 установлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 мільйонів гривень.

Порядок виплати та перелік документів необхідних для призначення виплати одноразової грошової допомоги визначений «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (в редакції постанови КМУ від 18.06.2024 № 714).

Відповідно до положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі за текстом - Закон № 2262-XII) визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно статті 31 Закону Закон № 2262-XII члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно сформованої судової практики повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, підстави для відступу від якого відсутні.

Заявниця у поданій заяві та у судовому засіданні стверджувала, що вона з 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_3 за адресою його проживання.

У судовому засіданні суд заслухав показання свідків, а саме: ОСОБА_4 , яка є матір`ю заявниці та ОСОБА_11 , які повідомили суду, що заявниця певний час з 2021 року проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_3 . Також свідки стверджували, що ОСОБА_12 дуже любив дочку та купляв їй все необхідне для її життя, робив подарунки.

Оцінюючи покази свідків суд ставиться до них критично, так як ОСОБА_4 та ОСОБА_11 є близькими родичами заявниці, які є зацікавленими в ухваленні рішення, оскільки саме від визнання судом факту перебування заявниці на утриманні залежить її подальша можливість отримати одноразову грошову допомогу в порядку пункту 2 постанови №168.

Самі покази свідків надані у судовому засіданні зводилися до загальних фраз без уточнення конкретних обстави спільного проживання та/або утримання ОСОБА_3 своїй дочки.

Окрім того, суд зазначає, що згідно частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини про які повідомили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_11 не підтверджуються жодними іншими доказами, а ухвалювати рішення виключно на підставі показань свідків, які є близькими родичами заявниці суд не вбачає за можливе.

Будь-які інші докази, на підставі яких суд має можливість встановити факт спільного проживання заявниці разом зі своїм батьком, ведення з ним спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків в матеріалах справи відсутні.

Із наявної в матеріалах справи виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 наданої monobank/АТ «Універсал Банк» за період з 01.03.2022 по 18.07.2022 суд встановив що ОСОБА_12 здійснив перерахування грошових коштів на картковий рахунок заявниці у загальному розмірі: 36 000,00 гривень.

Водночас, суд встановив, що заявниця за період з 01.03.2022 по 18.07.2022 отримала надходження грошових коштів на вказаний вище картковий рахунок і від інших осіб у загальному розмірі 19 835,00 гривень, що становить 55,5% від розміру грошових коштів, які надав заявниці ОСОБА_3 .

За таких встановлених обставин суд не може дійти до висновку, що ОСОБА_1 перебувала на повному утриманні свого батька або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно наявних в матеріалах справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків відомостей про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 30.09.2022 вбачається, що у січні-лютому 2021 року заявниці був нарахований дохід у загальному розмірі 22 647,01 гривень. Про нарахування доходу за період з березня 2021 року по вересень 2022 року інформація відсутня.

Суд критично оцінює такий доказ, оскільки вказані відомості містять інформацію лише щодо офіційних джерел доходу заявниці за трудовим договором або від зайняття підприємницькою діяльністю, в той час, як інформація про інші грошові надходження не відображається. Зокрема, суд звертає увагу, що вказані відомості також не містять жодної інформації про надходження грошових коштів ОСОБА_1 за період з 01.03.2022 по 18.07.2022 в той час, як на підставі виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 наданої monobank/АТ «Універсал Банк» суд достовірно встановив отримання заявницею грошових коштів у загальному розмірі 55 835 гривень, з яких 19 835,00 гривень він інших осіб.

Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, заявниця в підтвердження вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні свого батька ОСОБА_3 належних доказів не надала.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями: 2, 10, 76-89, 263- 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 з 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебування на його утриманні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Чекулаєв