2-о/465/70/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10.01.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Фис У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Фис Уляною Михайлівною, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Фис У.М. звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви зазначає, що проживає із колишнім чоловіком, який протягом тривалого часу (останніх 9 років) систематично вчиняє домашнє насильство, свідками чого стають їх діти. Вказує, що з кожним роком колишній чоловік поводить себе все агресивніше, неодноразово бив її (в тому числі під час вагітності штовхав, шарпав за плечі та руки, сильно бив по голові, штовхав, тягнув за волосся, та бив об стіну, бив по обличчю, погрожував ножем, порізав руку ножем), чим завдавав тілесні ушкодження, штовхнув на сходах з донькою на руках, неодноразово бив сина ОСОБА_3 , принижує її, ображає, обзиває та залякує її та сина, сина також ображає та принижує. Також зазначає, що коли вона була в декреті з маленькою донькою, вимагав щоб вона працювала, не забезпечував сім`ю та дітей, вимагав гроші неодноразово, виганяв з дому, не оплачує за комунальні послуги, б`є посуд, нищить майно. Відтак, ОСОБА_2 вселяє почуття страху та беззахисності дітям, його поведінка шкодить здоров`ю та їх нормальному розвитку. Зазначається, що заявниця неодноразово зверталася до поліції, внаслідок чого на ОСОБА_2 складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладалися термінові заборонні приписи, однак очікуваного результату не дали, поведінку кривдника не змінили. Також, на даний час здійснються досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України та ч.1 ст.126 КК України.

Заявниця вважає, що поведінка ОСОБА_2 становить небезпеку її життю та здоров`ю та їх дітей, оскільки застосовував раніше фізичне насильство, яке мало наслідком спричинення легкого ступеня тілесних ушкоджень, а саме порізав ножем руку. Також кривдник вже погрожував застосувати та застосовував предмети, які можуть спричинити шкоди її життю та здоров`ю.

Таким чином, вважає, що заявниця - ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є особами, які зазнали домашнього насильства та для забезпечення ефективного захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявниціта її дітей, вважає необхідним застосувати обмежувальний припис стосовно кривдника - ОСОБА_2 .

Заявниця та представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримали, просять таку задоволити. Заявниця додатково пояснила, що протягом тривалого часу ОСОБА_2 вчиняє відносно неї та її дітей домашнє насильство, яке проявляється у застосуванні відносно них фізичної сили, насильства психологічного та морального характеру. Зазначила, що ОСОБА_2 постійно принижує її, виражається нецензурною лайкою, застосовує фізичну силу. Також, вказала суду, що ОСОБА_2 протягом останніх декількох місяців ніде не працює, оскільки був звільнений з роботи, систематично вживає алкогольні напої. Приходячи додому у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 веде себе неадекватно, чіпляється до заявниці, принижує її, виражається в її сторону нецензурною лайкою та застосовує фізичну силу. Зокрема, під час одного з таких випадків ОСОБА_2 кинув у неї кухонний ніж, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження, після чого схватив за волосся та потягнув у загальний коридор, де продовжив застосовувати до неї фізичну силу. Вказані дії, як зазначила ОСОБА_1 , відбувались вдень, коли діти були у школі. Зазначила також, що свідками вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї є їх діти. Окрім цього, вказала, що ОСОБА_2 також вчиняє домашнє насильство не лише відносно неї, а й відносно їх сина ОСОБА_4 , внаслідок чого працівниками поліції було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №337681 від 11.08.2023 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Зокрема, судова повістка про виклик до суду на 27.12.2023 року скеровувалась SMS повідомленням на його контактний номер телефону, яка ним отримана 26.12.2023 року, про що свідчить довідка про доставку SMS від 26.12.2023 року.

Про судове засідання 10.01.2024 року ОСОБА_2 повідомлявся шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду SMS повідомленням на його контактний номер телефону, яка ним отримана 27.12.2023 року, про що свідчить довідка про доставку SMS від 27.12.2023 року.

Окрім цього, повістка про виклик до суду скеровувалась ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №472, на адресу його місця реєстрації, яке повернулось на адресу суду з конвертом з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Також, повістка про виклик до суду ОСОБА_2 завчасно - 29.12.2023 року була розміщена на офіційному веб-сайті Франківського районного суду м.Львова.

Відповідно до ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги щодо повідомлення особи у справах про видачу обмежувального припису, визначені ч.9,11 ст.128 ЦПК України, а також здійснення судом усіх можливих заходів щодо повідомлення ОСОБА_2 у судове засідання, суд вважає, що останній був повідомлений належним чином, визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки осіб у судове засідання та за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п.п. 2, 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Пунктом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» будь-які форми фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дитиною, зокрема домашнього насильства, визнаються жорстоким поводженням з дитиною. А дитина, яка потрапила в умови, що негативно впливають на її життя, стан здоров`я та розвиток у зв`язку жорстоким поводженням, зокрема домашнім насильством, має статус дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах.

При розгляді справи встановлено, що 29 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського управління юстиції, актовий запис №3335. За час шлюбу в подружжя народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) батьком яких є заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Рішенням Фрнаківського районного суду м.Львова від 21.11.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Як вбачається із відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про зареєстрованих осіб №145171, заявниця ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_4 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що стосовно заінтересованої особи ОСОБА_2 застосовувалися термінові заборонні приписи за вчинення 22.03.2023 року, 10.08.2023 року та 02.11.2023 року домашнього насильства відносно заявниці ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_4 (серії НОМЕР_3 від 11.08.2023 року; серії НОМЕР_4 від 02.11.2023 року; серії НОМЕР_5 від 22.03.2023 року), яке полягало у здійсненні за місцем проживання психологічного та фізичного насильства.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2023 року у справі №465/2039/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченрого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у зв`язку з тим, що 22.03.2023 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 перебував у нетверезому вигляді за адресою: АДРЕСА_1 та повторно протягом року вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , ображаючи її нецензурними словами, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Окрім цього, постановою Франківського районного суду м.Львова від 16.11.2023 року у справі №465/9253/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з тим, що 07.11.2023 року, близько 21.00 год. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, виражався нецензурною лайкою в присутності дітей, завдавши шкоди психологічному здоров`ю своїй дружині ОСОБА_1 та 12.11.2023 року, близько 19.30 год. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою в її сторону.

Крім цього, підлягає врахуванню той факт, що на підставі зареєстрованих в ІКС ІПНП Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області звернення від ОСОБА_1 від 02.11.2023 року та 13.09.2022 року було внесено відомості до ЄДРДР за №000028 від 14.09.2022 року за однаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та №000396 від 03.11.2023 року за однаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Також, судом встановлено, що Франківською окружною прокуратурою м.Львова Львівської області скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 від 03.11.2023 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ст.126-1 КК України та ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.01.2024 року призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні та 15.01.2024 року.

Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства носить тривалий та систематичний характер та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій ОСОБА_2 , а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на шість місяців з метою захисту заявниці та її неповнолітніх дітей від домашнього насильства, і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_2 . Вказане грунтується також на тому, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство як відносно заявниці ОСОБА_1 , так і відносно їх неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , який, як і неповнолітня донька ОСОБА_5 , є постійними свідками вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 .

Також, суд зважає і на те, що вжиттям заходів, про які йшлося обмежуються права ОСОБА_2 , зокрема, право на користування житлом, майном (зокрема, залишеним у квартирі), тощо.

Однак, такі заходи як вбачається із наведених вище норм законута практики ЄСПЛ є виправданими, оскільки таких прав заінтересована особа не позбавляється, а такі лише законно тимчасово обмежуються з метою забезпечення реалізації та захисту прав постраждалих від домашнього насильства осіб, а саме прав на життя, здоров`я, безпеку, житло, свободу, тощо, що слід вважати мають у даному випадку пріоритет.

Такі заходи відповідно є законними, переслідують законну мету та слід вважати є пропорційними до мети, що переслідується (необхідними в демократичному суспільстві) та зважаючи на викладені вище обставини справи є виправданим у даному випадку та таким, що покликаний мінімізувати ризики негативної поведінки заінтересованої особи у майбутньому або і виправити таку його негативну поведінку.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Фис Уляною Михайлівною, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволити.

Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_2 , яким:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наближатися на відстань меншу, ніж 300 м., до місця проживання (перебування) постраждалих осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну адміністрацію за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 10.01.2024 року.

Суддя Марків Ю.С.