ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/439/24Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/87/24 Доповідач - Храпак Н.М.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
Головуючої - Храпак Н.М.
Суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,
за участі секретаря - Панькевич Т.І.
без участі сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце
розгляду справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Каліннікова Максима Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі № 608/439/24, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Міськів Оксана Тарасівна на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2024 року, ухваленого суддею Яковець Н.В., повний текст якого виготовлено 16 вересня 2024 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання та збереження квартири, яка є спільною власністю,-
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Міськів Оксана Тарасівна - залишено без задоволення.
Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2024 року - залишено без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2024 у справі № 608/439/24 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Калінніков М.О. заявив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивачка очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції становить 12000,00 грн.

09 грудня 2024 року представник позивача - адвокат Калінніков М.О. подав до Тернопільського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 28 жовтня 2024 року, ордером про надання правничої допомоги серії ВО №1089162 від 05.11.2024, актом виконаних робіт від 06 грудня 2024 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 63 від 06 грудня 2024 року

23 грудня 2024 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Міськів О.Т. поступило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 .

Вважають, що витрати в сумі 12000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Калінніков М.О. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету. Разом з тим, представник позивача на електронну адресу Тернопільського апеляційного суду надіслав заяву, в якій вказує, що доводи заяви про розподіл судових витрат підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити, а також здійснювати розгляд даної заяви без участі позивачки та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Міськів О.Т. в судове засідання також не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку та день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами заяви про ухвалення додаткового рішення в її межах, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Згідно з правовою позицією, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, апеляційним судом встановлено, що представник ОСОБА_1 - адвокат Калінніков М.О. вказав, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивачка очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції становить 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Калінніковим М.О. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених за апеляційний розгляд надано: договір про надання правничої допомоги від 28 жовтня 2024 року, ордер про надання правничої допомоги серії ВО №1089162 від 05.11.2024, акт виконаних робіт від 06 грудня 2024 року та квитанція до прибуткового касового ордеру № 63 від 06 грудня 2024 року.

Як вбачається з Договору про надання правової допомоги від 28.10.2024, укладеного між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Калінніковим М.О., адвокат зобов`язується в обсязі та на умовах визначених договором, надати клієнту правничу допомогу в Тернопільському апеляційному суді у справі № 608/439/24 про стягнення витрат на утримання та збереження квартири, яка є спільною власністю, а клієнт зобов`язується оплатити вартість наданої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання умов договору (п. 1.1. Договору)

Пунктом 4.1 цього договору сторони визначили, що за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного договору, клієнт сплачує адвокату у фіксованому розмірі 12 000 грн. Дані кошти в повному розмірі сплачуються під час підписання даного договору та їх сплата підтверджується касовим ордером.

Зі змісту акта виконаних робіт від 06.12.2024 вбачається, що адвокатом Калінніковим М.О. надано ОСОБА_1 послуги у сумі 12 000 гривень, а саме: складення відзиву на апеляційну скаргу та представництво інтересів у Тернопільському апеляційному суді.

Проте слід зазначити, що акт виконаних робіт від 06.12.2024 не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 63 від 06.12.2024 ОСОБА_1 06.12.2024 сплатила адвокату Каліннікову 12 000,00 грн гонорару за надану правничу допомогу.

Разом з цим, враховуючи клопотання представника заявника - адвоката Міськів О.Т. про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а саме складення відзиву на апеляційну скаргу та представництво інтересів у Тернопільському апеляційному суді (представник позивача приймав участь лише в одному судовому засіданні 04.12.2024 року) не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України та не є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом робіт.

Також колегія суддів бере до уваги, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Подібний висновок викладений у постанові Верховного суду від 17.01.2024 у справі №910/2158/23

Тому, колегія суддів вважає, що існують правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу за розгляд даної справи в Тернопільському апеляційному суді у сумі 5000,00 грн, оскільки такий розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, в зв`язку з чим клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Каліннікова М.О. про стягнення судових витрат підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 35, 133, 137, 141, 259-261, 270, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Каліннікова Максим Олександрович, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 31 грудня 2024 року.

Головуюча: Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома