Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/6134/21
Провадження № 2/552/231/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

11.01.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 642/6134/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, третя особа - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» 13.09.2021 звернувся в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Позовна заява обґрунтована тим, що 24.07.2008 між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 4, в забезпечення виконання своїх зобов`язань за яким ОСОБА_2 за договором застави транспортного засобу № 4 від 24.07.2008 передала в заставу автомобіль DAEWOO, модель TF69Y128, 2008 року випуску.

Позивач вказував, що 26.08.2008 в Державному реєстрі обтяжень рухового майна було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль.

18.05.2012 між ТОВ «ПростоФінанс» та позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло всі права вимоги за кредитним договором № 4 від 24.07.2008.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 порушувала умови кредитного договору, станом на 27.04.2021 має заборгованість в розмірі 116097,72 грн.

Позивач дізнався, що автомобіль DAEWOO, модель TF69Y128, 2008 року випуску, що належить ОСОБА_2 , та перебуває в заставі, відчужений ОСОБА_1 , реєстрація відбулася 09.06.2015.

Вважає, що ОСОБА_1 не є і не може бути добросовісним набувачем транспортного засобу.

В поданій до суду позовній заяві позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 74 від 24.07.2008, що укладений між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_2 , в розмірі 116097,72 грн, звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб DAEWOO, модель TF69Y128, 2008 року випуску, шляхом продажу автомобіля через проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.09.2021 відкрито провадження в справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.05.2023 справу прийнято до провадження суду.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомлений про розгляд справи відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 письмові пояснення на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилася.

Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 24.07.2008 між ТОВ «Просто Фінанс» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №4, відповідно до якого позичальник надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 52000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних від непогашеної суми кредиту (а.с.8-11).

Також 24.07.2008 між ТОВ «Просто Фінанс» та ОСОБА_2 укладено застави транспортного засобу №4, відповідно до якого ОСОБА_2 в забезпечення зобов`язань за кредитним договором передала кредитодавцю в заставу транспортний засіб DAEWOO, модель TF69Y128, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

ТОВ «Просто Фінанс» свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши грошові кошти відповідачу.

18.05.2012 між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуває всі права та вимоги за кредитним договором.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала.

Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 05.08.2016, яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на р/р НОМЕР_3 , МФО № 300346, ідентифікаційний код за заборгованість по Кредитному договору №4 від 24.07.2007 в сумі 83154 /вісімдесят три тисячі сто п`ятдесят чотири/ грн. 49 коп. та судовий збір в сумі 1378 /одна тисяча триста сімдесят вісім/ грн. 00 коп.

Встановлено, що за даними Єдиного реєстру боржників зазначене судове рішення знаходиться на примусовому виконанні в органах ДВС.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувшись з 2016 році з позовом до відповідача про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, реалізуючи своє право, передбачене ст. 1050 ЦК України.

Прийняття судом рішення за позовом кредитора про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості за кредитним договором достроково змінює зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту частинами до певної дати на обов`язок по виконанню судового рішення та повернення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором. Внаслідок такого рішення залишаються зобов`язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, та право кредитора на нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України за час невиконання такого рішення. Зазначена правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № № 310/11534/13-ц, провадження № 61-4629св18, від 04.04.2018.

В постанові Великої палати Верховного суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, зазначено, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи», натомість обґрунтовує зміст своїх позовних вимог наявністю у ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором станом на 27.04.2021 в розмірі 116097,72 грн, з яких заборгованість за відсотками складає 68188,89 грн., які безпідставно продовжував нараховувати до квітня 2021 року (а.с. 23).

Тому такий розрахунок заборгованості судом не може бути прийнятий до уваги.

Суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» не надано до суду допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що станом на час вирішення даної справи судом існує заборгованість у ОСОБА_2 за кредитним договором №4 від 24.07.2008, не визначено розмір можливої заборгованості.

За нормами ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ст. 19 Закону України за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтею 589 ЦК України також передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5.2. укладеного між сторонами договору застави задоволення вимог заставодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмета застави у власність, або шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Звертаючись до суду з позовом та обираючи спосіб захисту свого права позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» з даним позовом звернувся до відповідача ОСОБА_1 , не пред`являючи жодних позовних вимог до ОСОБА_2 .

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 в правовідносини з позивачем не вступав.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 23.10.2020 ОСОБА_1 з 09.06.2015 є власником транспортного засобу DAEWOO, модель TF69Y128, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 26).

Оскільки відомості про обтяження автомобіля були внесені до Державного реєстру обтяжень (а.с. 24) суд приходить до висновку, що така застава зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Також дослідженими в справі доказами судом встановлено, до за інформацією Державного реєстру обтяжень рухового майна 16.08.2019 зареєстровано звернення стягнення на предмет обтяження (а.с.24).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» до доведено суду, що станом на час вирішення справи ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором №4 від 24.07.2008 та її розмір. Також позивачем не доведено, що станом на час вирішення справи судом власником предмету застави є саме відповідач ОСОБА_1 , натомість, містяться дані про звернення стягнення 16.08.2019 на заставлене майно.

Окрім того, позивачем не пред`явлено позовні вимоги до ОСОБА_2 , яка має бути належним відповідачем.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесенні позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , місцезнаходження 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Повне судове рішення складено 11.01.2024.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко