ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №243/10874/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом у виді недоотриманої пенсії, стягнення неоплаченої суми пенсії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Воронкова Д.В., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про визнання права на спадщину за законом у виді недоотриманої пенсії, стягнення неоплаченої суми пенсії.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 . Після смерті чоловіка залишилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 436 343,57 грн., але ПФУ надало нотаріусу відомості, в яких розмір недоотриманої пенсії вказаний 365634,82 грн. з урахуванням ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто розмір недоотриманої пенсії померлого було зменшено, що на думку заявниці є незаконним. Вона отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку та на 1/6 вказаної суми, 182817,41 грн. та 60939,13 грн. відповідно, що складає 243765,54 грн. Проте, з вказаної суми відповідач виплатив лише 199915,37 грн. за період з 01.12.2017 року по 31.05.2020 року. Решта суми 43841,17 грн. залишилась невиплаченою. Крім того, зазначає, що відповідач незаконно надав обмежені трирічним строком відомості про розмір пенсії її чоловіка та не врахував суму пенсії за період з 01.05.2017 року по 28.02.2018 року, яка складає 70708,75 грн. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаної суми як спільної сумісної власності майна подружжя та 1/6 частку в порядку спадкування, в загальній сумі 60939,13 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у виді недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_4 в розмірі 43841,17 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат по справі.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати ухваливши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановлений статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до яких сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Сума пенсії, що належала ОСОБА_4 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину з урахуванням трирічного строку передбаченого ч.3 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Оскільки за життя пенсіонер не був позбавлений права на отримання пенсії, прострочення сталося з його вини, що є підставою для обмеження суми пенсії в межах трирічного терміну.

Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частки недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві на підставі повідомлення управління від 13.07.2020 №0581-05-8/5504 та становить 182817,41 грн. В березні 2021 ОСОБА_1 виплачено недоотриману пенсію її чоловіка за період з 01.03.2018 по 31.05.2020 у розмірі 199915,37 грн., у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 10.03.2021 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08.07.2021 року Мар`їнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №188.

У довідці ВОГ №6 (сервісний центр) ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області ОР55, зазначено, що за період з 01.05.2017 року по 28.02.2018 року сума заборгованості в частині виплати ОСОБА_4 пенсії складає 70 708,75 грн. (а.с.19).

Відповідно до інформаційної довідки наданої ПФУ Покровського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області №0581-05-8/5504 від 13.07.2020 року розмір грошових коштів недоотриманих за життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.05.2017 року по 31.05.2020 року сума становить 365634,82 грн. (а.с.18, 45).

Згідно свідоцтво про право на спадщину за законом посвідченого 13.02.2021 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шевера О.С. спадкоємцями майна ОСОБА_4 1960 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в 1/3 частці, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в 1/3 частці, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в 1/3 частці. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: 1/2 частки недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, що підтверджується повідомленням, виданим Покровським об`єднаним управлінням ПФУ Донецької області 13.07.2020 року за №0581-05-8/5504. Сума 1/2 частки недоотриманої пенсії 182817 грн. 41 коп. (а.с.16, 43).

Згідно свідоцтва про право власності посвідченого 13.02.2021 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шевера О.С. ОСОБА_1 є пережившою дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно складається з недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, що підтверджується повідомленням, виданим Покровським об`єднаним управлінням ПФУ Донецької області 13.07.2020 року за №0581-05-8/5504. Сума 1/2 частки недоотриманої пенсії складає 182817 грн. 41 коп. (а.с.15, 42).

Відповідно до талону разового доручення №55/13 Покровського об`єднаного управління ПФУ, 02.03.2021 року позивачці було виплачено частину недоотриманої пенсії її чоловіка за період з 01.03.2018 року по 31.05.2020 року в сумі 199915,37 грн. (а.с.17, 44).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом ст.1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі № 428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20.

Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20.

Як зазначено вище, згідно свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 13.02.2021 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шевера О.С., спадкоємцями майна ОСОБА_4 1960 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в 1/3 частці, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в 1/3 частці, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в 1/3 частці. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: 1/2 частки недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, що підтверджується повідомленням, виданим Покровським об`єднаним управлінням ПФУ Донецької області 13.07.2020 року за №0581-05-8/5504. Сума 1/2 частки недоотриманої пенсії 182817 грн. 41 коп. (а.с.16, 43).

Відповідно до талону разового доручення №55/13 Покровського об`єднаного управління ПФУ 02.03.2021 року позивачці було виплачено частину недоотриманої пенсії її чоловіка за період з 01.03.2018 року по 31.05.2020 року в сумі 199915,37 грн. (а.с.17, 44).

Таким чином, встановивши, що позивач, як спадкоємець за законом, що прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого чоловіка за спірний період, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриманої за життя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсії в розмірі 43841 грн. 17 коп.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма регулює отримання недоотриманої пенсії з вини пенсіонера, а в даному випадку між сторонами виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2023 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: