печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача - адвоката Поліщука Сергія Володимировича про закриття провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - позивач, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 14 229,91 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2020 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 07.10.2020 року суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

29.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов Витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.01.2023 року постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 24.04.2023 року.

24.04.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Міхнюка О.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій останній вимоги підтримав, просив задовольнити.

12.09.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження, оскільки згідно квитанції від 14.04.2023 року, на користь позивача сплачено за комунальні послуги щодо квартири АДРЕСА_1 1 359,47 грн., згідно квитанції від 09.05.2023 року, 327,50 грн., з рахунків повідомлень станом на 01.05.2023 року, від 01.06.2023 року, від 01.07.2023 року, від 01.07.2023 року, заборгованість за комунальні послуги щодо квартири АДРЕСА_1 відсутня.

18.09.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимогу, яку ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року повернуто позивачу у зв`язку з відсутністю доказів направлення заяви іншим учасникам.

05.12.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів та заява про розгляд справи за відсутності відповідача.

15.01.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Міхнюка О.О. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній зазначив, що заборгованість відповідачем сплачено та стягненню підлягає тільки судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

В судове засідання 05.09.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача у заяві від 24.04.2023 року просив розглядати справу за його відсутності, представник відповідача у заяві від 05.12.2023 року просив розглядати справу за його відсутності.

Перевіривши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, заяву позивача про зменшення позовних вимог, вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття провадження у справі підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 14 229,91 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення комунальних послуг щодо квартири АДРЕСА_1 .

12.09.2023 року ОСОБА_1 надав квитанцію від 14.04.2023 року, квитанцію від 09.05.2023 року, а також рахунки повідомлення станом на 01.05.2023 року, від 01.06.2023 року, від 01.07.2023 року, від 01.07.2023 року, згідно яких, заборгованість за комунальні послуги щодо квартири АДРЕСА_1 відсутня.

Крім того, представник позивача у заяві про зменшення позовних вимог підтвердив факт сплати заборгованості за комунальні послуги.

Отже, у зв`язку з відсутністю заборгованості відповідача перед позивачем, предмет спору у даній справі відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Як визначено у ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Так, Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) визначено, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Крім того, даною постановою зазначено, що з огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Отже, оскільки у справі заборгованість відповідачем сплачена в повному обсязі та між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, то провадження у даній цивільній справі слід закрити.

Крім цього, щодо повернення судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у цивільній справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, то судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви, поверненню не підлягає.

Згідно із ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, оскільки позивач не підтримує позовні вимоги внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову то суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу право звернутися із заявою про стягнення понесених ним судових витрат з відповідача, а витрати відповідача стягненню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 135, 142, 206, 255, 256, 259-261, 268, 352-355, п.п. 15.5 п. 15 Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача - адвоката Поліщука Сергія Володимировича про закриття провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - закрити.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду) - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 04.03.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко