Справа № 708/1390/23
Номер провадження № 2/708/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представниці відповідача - Мужевської Є.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Чигирина Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що працює в АТ КБ «ПриватБанк» з 2010 року. На сьогодні він є керівником відділення у центральному макрорегіоні відділення «Черкаське № 18». Керівником відділення гр. Б працює з 09.12.2013 року.

Відповідач 30.08.2023 року постановив наказ № E.DN-ПБУР-7554942 "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" згідно з яким до нього, як до керівника відділення гр. Б, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

23.10.2023 року позивач направив до керівництва Банку лист-прохання щодо перевірки законності притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно відповіді групи з розгляду апеляцій Банку позивачу відмовлено у скасуванні наказу № E.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року.

Підставою застосування дисциплінарного стягнення зазначено, що позивач не дотримався 100% мовних модулів при відпрацюванні припису ЕО з клієнтом ФОП ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 та за підсумками цієї зустрічі вказавши некоректні статуси, а саме «Відмова» по прозиціям. Проведено фіктивну зустріч 28.06.2023 з довіреною особою ФОП ОСОБА_4 .

Відповідач обгрунтовує накладення дисциплінарного стягнення наступними доказами: запис зустрічі від 28.06.2023 року, службова записка «Про виявлення порушення Трудової дисципліни від 07.08.2023 року.

Також відповідач зазначає: «не є зрозумілим на підставі чого клієнт ОСОБА_5 є відповідальним за клієнта ФОП ОСОБА_6 хто додав таку інформацію, адже у програмному комплексі «Менеджер контактів» відсутня будь-яка інформація....».

Позивач не погоджується з наказом № Е.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року з наступних підстав.

Так, щодо проведення переговорів та повідомлення довіреної особи ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про пропозиції Банку, то ФОП ОСОБА_6 обслуговується АТ КБ «ПриватБанк» більше 3-х років. Вид діяльності - «Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах (47.23) . Саме позивач як керівник відділення Банку залучив даного клієнта до обслуговування в АТ КБ «ПриватБанк».

У АТ КБ «ПриватБанк» діє інструкція щодо роботи з «Матрицею повноважень» у «Приват24 для бізнесу». Відповідно до вказаної інструкції «Матриця повноважень» - зручний інструмент для оперативної взаємодії компанії з банком. За кілька кліків керівник компанії може призначити довірених осіб, які відповідають за взаємодію з банком із тих чи інших визначених питань (платежі в гривні або валютні операції, кредити або депозити, зарахування зарплатних виплат та інші продукти банку)».

«Надавати співробітнику відповідні повноваження в розрізі послуг банку в «Матриці повноважень» може тільки керівник компанії або підприємець».

Позивач зазначає, що зустріч (дзвінок) проведена через програму «Менеджер контактів», відповідно до вказаної програми довіреною особою ФОП ОСОБА_6 є ОСОБА_5 (доказ з програми «Менеджер контактів» додаю).

Відповідно до вищезазначеної інструкції банку саме підприємець вносить довірених осіб у програму «Менеджер контактів», а не начальник чи спеціаліст Банку.

Отже, позивач правомірно 28.06.2023 року провів зустріч з довіреною особою ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_5 .

Відповідач у наказі про застосування дисциплінарного стягнення посилається на звукозапис, що здійснений Банком 28.06.2023 року при розмові позивача з довіреною особи ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_5 . Але вказаний доказ не може бути належним доказом, оскільки він здобутий Банком незаконним шляхом. Позивача не було повідомлено, що розмова записується, він не надавав згоду на запис будь-якої розмови з клієнтом.

У свою чергу, клієнт ФОП ОСОБА_6 в особі довіреної особи - ОСОБА_5 також не надавала згоду на запис будь-якої розмови з представниками Банку, не попереджувалась, що розмова записується.

У наказі про застосування додаткового заходу дисциплінарного стягнення зазначається, що порушення трудової дисципліни виявлено 01.08.2023 року ОСОБА_7 та зафіксовано службовою запискою «Про виявлення порушення Трудової дисципліни від 07.08.2023 року".

Позивач 29.11.2023 року о 9:25 год. звернувся через корпоративну електронну пошту до ОСОБА_8 з метою надання службової записки «Про виявлення порушення Трудової дисципліни від 07.08.2023 року».

У наказі, що оскаржується відповідач вказує про фіктивність зустрічі (п.2.66 Посадової інструкції). У чому конкретно прояв фіктивності не зазначає, вказує загальний перелік підстав визнання зустрічі фіктивною.

Також відповідач у наказі зазначає про те що, позивач «вчинив дисциплінарний проступок навмисне (з умисною формою вини)».

З позиції Банку «вина та причино-наслідковий зв`язок полягає в тому, що керівник відділення ОСОБА_2 28.06.2023 року умисно «вирішив не виконувати посадову інструкцію та визначені посадові обов`язки, проставивши некоректні статуси за продуктами», «наслідком допущеного працівником порушення полягають у недоотриманні банком доходу, який потенційно міг бути».

Позивач зазначає, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення він надавав відповідачу свої пояснення від 15.08.2023 року, де вказував про те, що комунікацію з клієнтом здійснює декілька разів на тиждень, про всі наявні продукти Банку клієнт постійно повідомляється, у листі - проханні від 23.10.2023 року про це він теж зазначав.

Натомість, на сторінці 7 наказу, що оскаржується відповідач сам зазначає, що у роботодавця «відсутня інформація що клієнт обізнананий з продуктами та послугами Банку від керівника відділення», у клієнта відсутні оформлені продукти з припису ГО».

Позивач вважає, що відповідач підтвердив факт того, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення до нього, Банк не поцікавився у клієнта про його обізнаність з продуктами та послугами Банку від керівника відділення.

Крім того, жодний спеціаліст Банку, чи керівник позивача не провів комунікацію з клієнтом, не запропонував продукт, та оформив відповідний продукт. Тому відповідач у своєму наказі висловив припущення щодо недоотриманого Банком доходу, але жодного доказу на підтвердження цьому припущенню немає.

Відповідно до внутрішніх документів Банку ефективність начальника відділення визначається показниками КПІ. Встановлено бонусну систему, що залежить від командних та особистих продажів. Відповідно таблиці цього наказу у розділі показники КРІ є видача кредитів. Тому даний доказ підтверджує, що позивач навпаки зацікавлений у видачі кредиту, тому жодної умисної форми вини з аналізом наслідків у нього і не може бути.

На думку позивача, відповідач при винесені наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани грубо порушив положення про порядок застосування додаткових заходів реагування та дисциплінарних стягнень, затвердженим рішенням Правління банку протокол № 34 від 06.07.2021 року.

Відповідно до статті 4.7 вказаного Положення «Визначаючи категорію Дисциплінарного проступку особа, уповноважена застосовувати Дисциплінарні стягнення і Додаткові заходи реагування, враховує негативні наслідки та /або шкоду, яку спричинив або міг спричинити Дисциплінарний проступок Банку, Працівникам Банку, клієнтам або третім особам».

Згідно з п. 4.12.1 «у разі вчинення Дисциплінарного проступку вперше до Працівника Банку застосовується Додатковий захід реагування, передбачений пунктом 4.9.1. статті 4.9 Положення.

І відповідно до п. 4.12.2 Положення у разі вчинення Дисциплінарного проступку вдруге впродовж строку дії Додаткового заходу реагування застосовується зауваження.

На момент винесення наказу від 30.08.2023 року позивач дисциплінарного проступку щодо порушення трудової дисципліни не вчиняв.

До того ж, зустріч у програмі «Менеджер контактів» проведена 28.06.2023 року. Відповідно програма визначає, які зустрічі підлягають до зарахування. В статусі «Зустріч відбулася» знаходилась до 08.11.2023 року.

Отже, відповідач точно знав і міг знати про те, що зустріч відбувалась саме 28.06.2023 року, дисциплінарне стягнення накладено 30.08.2023 року, тобто, оскаржуваний наказ винесено поза межами строку щодо застосування дисциплінарного стягнення.

Раніше щодо нього було винесено незаконно та скасовано як самим банком, так і судом наказ АТ КБ «ПриватБанк» про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 01.08.2022 року № Э.DN-ПБУР- 7178838, згідно якого до позивача, як до керівника відділення гр. Б, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за простій каси, де після відкриття судового провадження, наказом АТ КБ «ПриватБанк» від 03.10.2022 року зазначений наказ скасовано; наказ № Э.DN-ПБУР-7653601 від 28.10.2022 року «Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення у вигляді догани», який скасовано групою з розгляду апеляцій та наказ № Э.DN-ПБУР-7467583 від 13.10.2022 року «Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження», який відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкської області, яке змінено Черкським апеляційним судом в мотивувальній частині, визнано протиправним.

У зв'язку з цим, позивач просить визнати протиправним та скасувати оскаржуваний наказ.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в матеріалах позову.

Представник відповідача позов не визнала, зазначивши, що оскільки 01.08.2023 р. було виявлено «середньої грубості» порушення ОСОБА_2 трудової дисципліни, що полягало у проведенні фіктивної зустрічі та невиконанні 100% мовних модулів в сеансі обслуговування клієнта та при відпрацюванні приписів, тому перевірку проведено службою безпеки банку та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Також підтримала доводи відзиву. Згідно змісту якого вважала, що роботодавець діяв відповідно до внутрішніх документів банку щодо розслідування дисциплінарних проступків, застосування на власний розсуд додаткових заходів реагування в будь якій послідовності і в межах строків, встановлених «Положенням про застосування додаткових заходів реагування».

Також стверджувала, що форма та зміст Наказу «Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення за № Э.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року щодо ОСОБА_2 повністю відповідає внутрішнім банківським документам. Ніяких порушень не вбачає. Посилання позивача на сплив строків притягнення до дисциплінарної відповідальності є безпідставним, оскільки порушення було виявлено 01.08.2023 року.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснила, що, згідно своїх посадових обов`язків, нею було виявлено вчинення порушення трудової дисципліниз боку позивача, де нею було скаледно службову запискупідтвердивши при цьому, що що проведена позивачем 28.06.2023 року зустріч (робота) з ОСОБА_5 була на підставі довіреності, виданої ФОП ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, який регулюється положеннями Кодексу законів про працю України (КЗпПУ).

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 cт. 232 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана або звільнення.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Такі правові висновки відображено в постанові ВС від 25.10.2022 року у справі № 487/1491/21.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Так, як встановлено судом та підтверджується матеріалами позову, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, де з 20.09.2021 року працює на посаді директора відділення «Черкаське № 18» , посадова підгрупа: керівник відділення гр.Б у Акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк" за адресою: вул. Університетська, 33, м. Черкаси (а.с.13,164) .

Також позивач є особою з інвалідністю другої групи з 07.09.2017 року безтерміново, що вбачається з даних пенсійного посвідчння серії НОМЕР_2 від 11.08.2022 року.

Окрім того, як встановлено судом та підтверджено представниками сторін, ОСОБА_2 є таким, що раніше не притягувався до дисциплінарної відповідальності, оскільки раніше накладені на нього стягнення були скасовані як самим роботодавцем, так і в судовому порядку, доказів протилежного відповідачем не надано.

Позивач у справі посилається на те, що в АТ КБ "ПриватБанк" » наявне «Положення про застосування додаткових заходів реагування», затверджене рішенням Правління банку, протокол № 34 від 06.07.2021 року, яке регламентує дисциплінарну відповідальність працівників банку.

А як вбачається з п. 4.6 вказаного Положення остаточне рішення щодо категорії дисциплінарного проступку (легкий, середньої грубості, грубий) приймає особа, уповноважена застосовувати додаткові заходи реагування з обов`язковим зазначенням категорії в наказі.

За приписами п 5.8 цього Положення у процесі здійснення перевірки факту вчинення дисциплінарного проступку в обов`язковому порядку запитуються письмові пояснення працівника лінійним керівником.

Вимоги до Наказу про накладення додаткового заходу реагування-дисциплінарного стягнення викладені в п 5.13 Положення, зокрема, він повинен містити: посилання на положення (підпункти, пункти та/або статті) внутрішніх документів банку, які було порушено; вину працівника та причинно-наслідковий зв`язок; дату виявлення дисциплінарного проступку і докази, яким підтверджено вчинення проступку; категорію вчиненого дисциплінарного проступку; нормативне посилання, тобто має бути зазначена стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт нормативного акта, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності згідно цього Положення або КЗпП; оцінку попередньої роботи працівника.

Позивач у своїй роботі керується Посадовою інструкцією "Керівник відділення групи Б", затвердженій наказом АТ КБ "Приватбанк", де розділом 2 передбачено посадові обов`язки, функції та завдання, а розділом 4 передбачено відповідальність за порушення посадової інструкції; Правилами внутрішнього трудового розпорядку, розділом 10 яких передбачено відповідальність за порушення трудової дисципліни; Положенням про порядок застосування додаткових заходів реагування та дисциплінарних стягнень.

Пунктом 1.3 вказаного Положення визначено, що "Дисциплінарні стягнення" це передбачені Кодексом законів про працю України заходи впливу, які застосовуються до Працівника Банку у разі вчинення ним Дисциплінарного проступку.

У п. 4.4 Положення вказано, що дисциплінарні проступки поділяються на категорії: легкі, середньої грубості та грубі.

Згідно з п. 4.9 Положення додаткові заходи реагування включають наступні види: 4.9.1 - звернути увагу, 4.9.2 - зауваження.

А згідно з п. 4.10 Положення дисциплінарні стягнення включають наступні види: 4.10.1 - догана, 4.10.2 - звільнення.

Пунктом 2.2 Посадової інструкції визначено, що керівник відділення групи Б організовує роботу з діючими та потенційними корпоративними клієнтами: забезпечує підготовку та проведення зустрічей з метою продажу банківських продуктів та послуг, дотримується усіх обов`язкових елементів, "мовних модулів" та сценарію зустрічі з клієнтом, усі зустрічі та дзвінки фіксує в Менеджері контактів, повністю, безумовно та своєчасно (тобто без порушення строку встановленого на відпрацювання припису в Менеджері контактів) відпрацьовує в Менеджері контактів усі централізовані приписи Головного Офісу.

Пунктом 2.52 Посадової інструкції визначено, що керівник відділення групи Б дотримується 100% мовних модулів в сеансі обслуговування клієнта та при відпрацюванні приписів. Оскільки текст мовних модулів доступний в ПК "Робочий стіл" та в ПК "Менеджер контактів", що завантажені на планшет, який видається працівнику та доступний для прочитання працівником у процесі обслуговування клієнта, працівник вважається ознайомленим з текстом відповідного мовного модуля.

А згідно з положеннями пункту 2.66 Посадової інструкції керівник відділення групи Б не допускає проведення фіктивних зустрічей, що полягають у наступному:

- зафіксована в зустрічі фізична особа в реальності не існує або не має відношення до компанії;

- презентація продуктів проводиться без присутності клієнта;

- по зустрічі вказані фіктивні некоректні дані (статус, адреса і т.д.);

- презентація продуктів або зачитування мовного модуля, ключових слів, без присутності клієнта після завершення зустрічі (коли зустріч з клієнтом вже завершилася і він пішов/закінчено дзвінок);

- за підсумками зустрічі вказані некоректні статуси по запропонованих продуктах (наприклад клієнт не давав згоду на продукт, але за підсумками зустрічі працівник вказав, що клієнт згоден).

Судячи з оскаржуваного наказу, ОСОБА_2 допустив порушення документа 7001: Посадова інструкція "Керівник відділення групи Б" PR/23-2023-6522258 (41200967) від 18.01.2023 року, а саме п. 2.2, п. 2.52, п. 2.66 Посадової інструкції, що полягала у не дотриманні 100% мовних модулів при відпрацюванні припису ГО з клієнтом ФОП ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 та за підсумками зустрічі вказано некоректні статуси, а саме «Відмова» по прозиціям, проведенні фіктивної зустрічі 28.06.2023 з довіреною особою ФОП ОСОБА_4 .

В наказі також зазначено про відповідальність керівника відділення групи Б за порушення п. 4.19, 4.23 Посадової інструкції та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Так, п. 4.19 Посадової інструкції передбачено відповідальність за не дотримання 100% мовних модулів в сеансі відпрацювання приписів ГО в Менеджері контактів з корпоративними клієнтами, а п. 4.23 Посадової інструкції передбачено відповідальність за проведення фіктивної зустрічі.

В наказі наведена оцінка дисциплінарного проступку працівника, яка визначена як середньої грубості, також заначено, що проступок вчинено умисно.

Зазначається, що строки притягнення до дисциплінарної відповідальності не минули, оскільки порушення виявлено 01.08.2023 року.

Так, як встановлено сулом і вбачається з матеріалів даної справи, правопорушення, на підставі якого видано оспорюваний наказ, вчинено позивачем 28.06.2023 року та було виявлено 01.08.2023 року, що підтверджується службовою запискою працівниці відповідача - ОСОБА_7 від 03.08.2023 року, на підставі чого відповідачем 30.08.2023 року видано наказ, який є предметом спору, а отжже, дисциплінарне стягненя застосовано до позивача у межах строку, визначеного ст.148 КЗпП, а тому твердження позивача щодо недотримання даних строків відповідачем суд відхиляє.

У той же час, доказів на підтвердження умисного скоєння проступку стороною відповідача суду не надано, а показння свідка ОСОБА_7 , допитаної судом підтверджують, що проведена позивачем 28.06.2023 року зустріч (робота) з ОСОБА_5 була на підставі довіреності, виданої ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи (а.с.. 93,181.).

Так, як встановлено судом з наданих доказів, ФОП ОСОБА_6 обслуговується АТ КБ «ПриватБанк» більше 3-х років. Вид діяльності - «Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах Саме позивач як керівник відділення Банку залучив даного клієнта до обслуговування в АТ КБ «ПриватБанк».

У АТ КБ «ПриватБанк» діє інструкція щодо роботи з «Матрицею повноважень» у « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідно до вказаної інструкції «Матриця повноважень» - зручний інструмент для оперативної взаємодії компанії з банком. За кілька кліків керівник компанії може призначити довірених осіб, які відповідають за взаємодію з банком із тих чи інших визначених питань (платежі в гривні або валютні операції, кредити або депозити, зарахування зарплатних виплат та інші продукти банку)».

«Надавати співробітнику відповідні повноваження в розрізі послуг банку в «Матриці повноважень» може тільки керівник компанії або підприємець».

Позивач зазначає, що зустріч (дзвінок) проведена через програму «Менеджер контактів», відповідно до вказаної програми довіреною особою ФОП ОСОБА_6 є ОСОБА_5 (доказ з програми «Менеджер контактів» ).

Відповідно до вищезазначеної інструкції банку саме підприємець вносить довірених осіб у програму «Менеджер контактів», а не начальник чи спеціаліст Банку.

Отже, позивач правомірно 28.06.2023 року провів зустріч з довіреною особою ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_5 (а.с.а.с. 81-87).

Крім того, відповідач, у наказі про застосування дисциплінарного стягнення посилається на звукозапис, що здійснений Банком 28.06.2023 року при розмові позивача з довіреною особи ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_5 (а.с.222).

Але, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, даний доказ є недопустимим доказом, оскільки він здобутий Банком незаконним шляхом.

Так, стаття 32 Конституції України передбачає, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

За приписами ч. 1 ст. 271 ЦПК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

А тому, відомості та дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою, зафіксовані на будь-якому носії інформації чи в електронному вигляді, є інформацією про особисте та сімейне життя особи.

Отже, здійснення звукового запису голосу особи без її згоди порушує право на охорону інтересів особи. Голос фізичної особи належить до прояву особистого характеру, що охороняється, його звуковий запис можна здійснювати або використовувати тільки з відома фізичної особи.

Посилання представниці відповідача щодо правомірності проведеного запису телефонної розмови на п. 1.1.9.10.2 редакції Умов та Правил надання банківських послуг, яка чинна з 28.06.2023 року (день здійснення запису) до анкети заяви ФОП ОСОБА_3 та на копію трудового договору без номера та дати не є належними доказами наявності у відповідача законних підстав втручання у приватне спілкування особи та здійснення звукозапису розмов., оскільки відсутні докази, що ОСОБА_5 надавала згоду на запис будь-якої розмови з представниками Банку, не попереджувалась, що розмова записується, що також підтвердив позивач, який також не знав, що здійснюється запис телефонної розмови. (а.с.214-221, 229-236).

Отже, наданий представником відповідача звукозапис розмови позивача з ОСОБА_5 , на який відповідач почилався при винесенні наказу, який є предметом спору, є недопустимим доказом.

Також, з оспорюваного наказу вбчається, що вина та причино-наслідковий зв`язок полягає в тому, що позивач 28.06.2023 року умисно «вирішив не виконувати посадову інструкцію та визначені посадові обов`язки, проставивши некоректні статуси за продуктами», «наслідком допущеного працівником порушення полягають у недоотриманні банком доходу, який потенційно міг бути».

Однак, перед застосуванням відповідачем дисциплінарного стягнення, позивач надавав відповідачу свої пояснення від 15.08.2023 року, де вказував про те, що комунікацію з клієнтом здійснює декілька разів на тиждень, про всі наявні продукти Банку клієнт постійно повідомляється.

Натомість, згідно наказу, що є предметом спору, відповідач сам зазначає, що у роботодавця «відсутня інформація що клієнт обізнананий з продуктами та послугами Банку від керівника відділення», у клієнта відсутні оформлені продукти з припису ГО».

Отже, відповідач тим самим підтвердив факт того, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення до нього, він не поцікавився у клієнта про його обізнаність з продуктами та послугами Банку від керівника відділення. Тому відповідач у своєму наказі висловив лише припущення щодо недоотриманого Банком доходу, доказів зворотнього суду не налдано.

А як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано письмове пояснення щодо вчинення дисциплінарного проступку, де зазначав, що знає ОСОБА_5 давно, оскільки вона є головним бухгалтером Рибної крамниці, яка обслуговується у його відділенні багато років і яка складається з багатьох ФОП, одним з яких є ФОП ОСОБА_3 . ОСОБА_5 була ознайомлена з усіма пропозиціями і послугами банку, тому щоразу при спілкуванні не повторював ці позиції.

Однак ці пояснення, відомості вказані у службовій записці відповідачем ретельно не перевірені, внаслідок чого наказ винесений однобоко, на припущеннях, на яких було визначено тяжкість дисциплінарного проступку, а також без встановлення обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу позивача, який працює у відповіача більше десяти років, скарг стосовно якого, як встановлено судом, не надходило.

Так, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

При цьому суд зауважує, що працівники, зокрема мають право на здорові і безпечні умови праці, на гідне ставлення з боку роботодавця, інших працівників (ч. 2 ст. 2 Кодексу законів про працю України).

У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності у трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачені трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів доходить висновку, що наданими суду доказами, відповідач, як роботодавець, не довів факту винного умисного, як зазначено в оскаржуваному наказі, вчинення ОСОБА_2 , як працівником, порушення трудової дисципліни і дій, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Відтак, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 2, 139, 142, 147-149, 232 КЗпПУ, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправним наказу про накладення дисциплінарного стягнення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, юридична адреса: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001) № E.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" у вигляді догани стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ).

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, юридична адреса: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001) на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесяти трьох) гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 січня 2024 року.

Суддя О.Г. Івахненко