Провадження №: 4-с/755/117/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2024 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Савлук Т.В., за участю секретаря судових засідань Лазоренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Сенс Банк», Миронівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , діючи через представника - адвоката Сорокіну Ірину Володимирівну, звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, в якій просила:

«скасувати постанову Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) № 45042793 від 11.11.2014 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження;

зобов`язати Шевченківський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) скасувати постанову Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) № 45042793 від 11.11.2014 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження».

21 червня 2024 року Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про передачу скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Сенс Банк», Миронівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

15 серпня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, представник заявника - адвокат Сорокіна І.В. подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність та просила задовольнити скаргу з підстав поданих документів.

Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянувши наявні матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

На підставі статей 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2014 року видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27.05.2014 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 134 519 грн 22 коп. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 1 745 грн 19 коп., а також судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про заміну стягувача задоволено.

Замінено стягувача щодо виконання виконавчого листа № 755/20158/14-ц, виданого 11 серпня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27.05.2014 року у справі № 247/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

За змістом листа-відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 лютого 2024 року № 7336/27.10-24 вбачається, що на виконанні у відділ перебувало виконавче провадження № 45042793 з примусового виконання виконавчого листа № 755/20158/14-ц від 29 серпня 2014 року Дніпровського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 136508 грн 01 коп. У ході проведення виконавчих дій 11 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 09 червня 2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», якою зазначено: - «заходи щодо виявлення майна належного боржникові виявились безрезультатними, а саме в ході проведення виконавчих дій встановлено: - згідно з відповіді ДПІ Шевченківського району з`ясовано, що відкриті розрахункові рахунки зареєстровані за боржником у банківський установах відсутні; згідно з відповіді ПФУ боржник доходу не отримує; - згідно з відповіді ДАІ на праві власності за боржником транспортні засоби не зареєстровані;- згідно з акта державного виконавця та за адресою відповідно до виконавчого документу перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим; згідно з електронної відповіді в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації за боржником на праві власності майна на території Шевченківського району міста Києва. На майно боржника накладено арешт та внесено відповідний запис до реєстру обтяжень прав на нерухоме майно. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що боржнику належить 1/2 частка будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який обтяжений іпотекою. Утримання за виконавчим документом не проводились. Виконавчий збір та витрати не стягнуті. На підставі вище викладеного виконавчий документ, керуючись. п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає направленню до Миронівського РВДВС ГТУЮ у Київській області за місцем знаходження майна боржника, яке розташоване на території підвідомчій Миронівському РВДВС ГТУЮ у Київській області». Крім того, вищевказане виконавче провадження знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З листа-відповіді Миронівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 19800 від 25 квітня 2024 року вбачається, що на виконання відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві надійшов виконавчий лист Дніпровського районного суду міста Києва № 755/20158/14-ц від 29 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 136 508 грн 01 коп. 04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем на підставі пункту восьмого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, чинного на момент прийняття рішення) винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_1. Також відділом повідомлено, що надати більш детальну інформацію та докази направлення матеріалів до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не виявляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження та реєстри на відправлену рекомендовану кореспонденцію знищено у встановленому порядку за закінченням строку зберігання.

Відповідно п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається про наявність зареєстрованого обтяження майна, про що внесено відповідний запис: - номер запису про обтяження: 9348958 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 10.04.2015 10:26:34; державний реєстратор: Томащук Олена Дмитрівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м.Київ; документи, подані для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45042793, виданий 11.11.2014, видавник: Нідзельська Аліна Вікторівна, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, м. Київ; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20633060 від 10.04.2015 10:27:44, Томащук Олена Дмитрівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м. Київ; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Орган державної влади, Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 110, Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; опис предмета обтяження: на все нерухоме майно.

За умовами п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Правилами статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз матеріалів справи свідчить про відсутність доказів щодо наявності виконавчих проваджень про стягнення з боржника виконавчого збору та виконавчих витрат, або на виконанні в органах ДВС перебувають відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 451 ЦПК України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Сенс Банк», Миронівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 2, 37, 40, 56, 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження» статтями 260, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Сенс Банк», Миронівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 45042793 від 11 листопада 2014 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 45042793 від 11 листопада 2014 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я