ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/2946/22

провадження № 22-ц/4809/143/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: 1) ОСОБА_2 ,

2) ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Стручкова Л. І.) від 16.08.2023,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

02.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів у сумі 5000,00 доларів США.

Позов обґрунтовано тим, що 07.10.2019 ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США в оплату вартості належного ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1 .

У місячний строк ОСОБА_3 зобов`язана була укласти з нею договір купівлі-продажу зазначеного будинку та посвідчити його нотаріально, на підтвердження чого передала позивачці ключі від будинку та господарських будівель, а також забезпечила безперешкодний доступ до нього, звільнивши житло від власного майна.

Тривалий час позивачка проживала у вказаному будинку як власниця, підтримувала його нормальний технічний стан, сплачувала комунальні платежі, сподіваючись на виконання відповідачами своїх зобов`язань.

11.08.2022 будинок за заявою ОСОБА_3 було від`єднало від газо- та електропостачання.

Поспілкувавшись з відповідачами, позивачка з`ясувала, що наміру здійснювати нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу спірного будинку вони не мають та вимагають звільнити його.

З огляду на такі обставини, позивачка вважає, що відповідачі заволоділи її грошовими кошти в сумі 5000 доларів США без достатніх правових підстав, а тому зобов`язані їх повернути їй на підставі ст. 1212 ЦК України.

Позивачка просила суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно на її користь 5000,00 доларів США.

2.Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.08.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Суд постановив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 30000,00 грн та 304,74 грн понесених судових витрат, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, суд стягнув з ОСОБА_1 компенсацію судових витрат на користь ОСОБА_3 2000,00 грн, а на користь ОСОБА_2 4000,00 грн.

Суд обґрунтував своє рішення тим, що відповідачі у справі визнали, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 та передав ОСОБА_3 30000,00 грн в рахунок оплати вартості будинку за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого сторони усно домовилися у майбутньому укласти договір купівлі-продажу.

При цьому суд вважав, що позивачка не надала доказів того, що вона передала відповідачам саме 5000,00 доларів США.

Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка є власником цього майна, не був укладений, то отримані ОСОБА_3 грошові кошти підлягають поверненню згідно зі ст. 1212 ЦК України.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Позивачка у справі ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.08.2023 в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно на її користь 5000,00 доларів США.

Доводи апеляційної скарги полягають у наступному:

-суд неправильно встановив обставини справи, які мають значення для справи, а саме: не врахував показання свідка ОСОБА_5 про те, що позивачка передала відповідачам за будинок грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, а не як неправильно встановив суд першої інстанції;

-продовж місця відповідачі не виконали своє зобов`язання з нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а згодом за заявою ОСОБА_3 будинок відключено від постачання комунальних послуг газо- та електропостачання;

-позивачка стверджує, що належне їй право власності на грошові кошти порушене через безпідставне їх отримання відповідачами, але суд не захистив порушене право.

4.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Від ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_6 , до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому викладено заперечення проти вимог апелянта. Вказує, що суд дав належну оцінку доказам у справі й правильно встановив, що позивачка передала аванс за будинок в сумі 30000,00 грн, які суд стягнув у зв`язку із тим, що договір купівлі-продажу не був укладений. Крім того, у відзиві стверджується, що договір не був укладений з вини саме позивачки, яка скористалася довірою відповідачів, продовж чотирьох років проживала у будинку не сплачуючи за комунальні послуги, чим створила боргове зобов`язання для власника будинку.

Від ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

5.Короткий зміст пояснень учасників справи, висловлених у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 16.10.2024

Апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 185 згідно з яким судову повістку-повідомлення вручено представнику апелянта 04.10.20204 (а. с. 191), але у призначений час в судове засідання не з`явилися.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Після завершення судового засідання, призначеного на 16.10.2024 о 14:00, а саме о 14:25 від представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова А. І. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Оскільки клопотання представника позивача надійшло до суду після завершення розгляду справи, то воно судом не розглядалося.

Відповідачі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник адвокат Гулян Яніна Вікторівна повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 144 згідно з яким судову повістку-повідомлення вручено 09.10.2024 (а. с. 192), Відповідачі у справі особисто у судове засідання не з`явилися

Представник відповідачів адвокат Гулян Яніна Вікторівна, яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу позивача не визнала.

6.Суд першої інстанції встановив такі обставини справи:

На підставі посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ніколаєнко Н. М., зареєстровано в реєстрі за № 806, договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.12.2015 ОСОБА_3 належить право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване 17.12.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 12587196.

Згідно зі свідоцтвами про право власності індексні номери: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , ОСОБА_3 належить право власності на земельні ділянки за цією ж адресою, а саме: земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, якій присвоєно кадастровий номер: :52:000:0249, земельна ділянка площею 0,0384 га для індивідуального садівництва, якій присвоєно кадастровий номер: :52:000:0250.

У 2019 році (точної дати суд не встановив) ОСОБА_3 та ОСОБА_1 досягли усної згоди щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку.

У зв`язку із досягненням попередньої усної домовленості щодо укладення у майбутньому договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 передала відповідачам грошові кошти. будь-яких документів на підтвердження цього платежу сторони не склали.

При цьому щодо валюти та суми платежу між сторонами по справі є спір.

Позивачка стверджувала, що вона передала в рахунок майбутньої оплати за житловий будинок 5000,00 доларів США, а відповідачі визнали, що ОСОБА_1 на початку жовтня 2019 року передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 30000,00 грн, які він передав ОСОБА_3 , яка зобов`язалася продати ОСОБА_1 вказаний будинок за ціною 90000,00 грн.

Рішенням Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області від 26.07.2022 у справі № 398/1791/22, яке набрало законної сили 30.08.2022, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, суд позов задовольнив, стягнув з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 29 537,38 грн на підставі договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 14.12.2018, адреса об`єкта споживання: АДРЕСА_1 .

7.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1.Норми права та їх джерела

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ч. 3 ст. 640 ЦК України).

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ч. 3 ст. 640 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2, 3 ст.1212 ЦК передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

8.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

У цій справі, яка переглядається в апеляційному порядку, позивачка звернулася до суду про стягнення безпідставного набутих грошових коштів, сплачених нею як аванс в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу житлового будинку, який не був укладений.

Місцевий суд правильно встановив, що у 2019 році між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , яка є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , була досягнута усна домовленість про укладення у майбутньому в нотаріальній формі договору купівлі-продажу вказаного будинку. Крім того, сторони визнають, що в рахунок майбутньої оплати за будинок ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 отримала грошові кошти. Однак договір купівлі-продажу сторони так і не уклали й відмовляються від його укладення, скільки позивачка пред`явила вимогу про повернення грошових коштів, а відповідачка заявила по додаткову умову сплату позивачкою у справі заборгованості за комунальні послуги за період фактичного користування позивачкою будинком.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що за таких умов, коли без укладення договору ОСОБА_1 через ОСОБА_2 сплатила власнику будинку ОСОБА_3 грошові кошти (аванс) в рахунок виконання нею майбутнього договору купівлі-продажу будинку, та коли такий договір не був укладений і сторони відмовляються від його укладення, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, ОСОБА_3 зобов`язана повернути безпідставно отримані грошові кошти.

При цьому очевидно, що суд врахував, що ОСОБА_2 не є учасником спірних правовідносин, а тому відмовив у задоволенні пред`явленої до нього позовної вимоги, натомість частково задовольнив вимогу позивачки. пред`явлену до ОСОБА_3 .

Правильність висновку суду першої інстанції про характер правовідносин сторін у справі та їх правову кваліфікацію позивачкою, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду, не оскаржується.

Проте вона вважає, що суд неправильно встановив деякі обставини, які мають значення для справи, а саме валюту та суму безпідставно набутих ОСОБА_3 грошей, що впливає на розмір стягнутих на її користь безпідставно набутих позивачкою грошових коштів.

Суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, яку подала позивачка, тобто в частині висновків суду про валюту та суму безпідставно отриманих відповідачкою ОСОБА_3 грошових коштів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст. ст. 77 - 80 ЦПК України.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що нею було передано ОСОБА_3 грошові кошти в іноземній валюті в сумі 5000,00 долара США.

Згідно зі ст. 545 ЦК України такі обставини могли бути доказані письмовими доказами, зокрема розпискою або іншим борговим документом, але таких позивачка не має і, відповідно, суду не надала.

Натомість вона посилалася надала до суду інший доказ стверджувальної передачі нею відповідачці 5000,00 долара США - показаннями допитаного в судовому засіданні світка ОСОБА_5 , яким суд першої інстанції дав правильну оцінку.

Інших доказів цієї обставини позивачка суду не надала.

Аргументи апелянта про те, що вона тривалий час користується будинком, що відповідачка не виконала домовленість по нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу будинку подовж місяця не доводять того, що позивачкою було передано відповідачці 5000,00 доларів США.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що в оцінці доказів та встановленні обставин справи суд першої інстанції порушив норми процесуального чи матеріального права.

З огляду на встановлені місцевим судом обставини справи, він правильно застосував норми матеріального права, які підлягають до правовідносин сторін, та вирішив спір відповідно до закону.

Підстав для задоволення вимоги апелянта про стягнення на корить неї саме 5000,00 доларів США немає.

9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи позиваки, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Порушень місцевим судом норм процесуального і матеріального права, які мали б наслідком неправильне неповне або неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, суд апеляційної інстанції не встановив.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

10.Про судові витрати

Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, то відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, здійсненого цим судом.

Судовий збір в сумі 2742,64 грн (а. с. 156, 166), який сплатив апелянт за подання до суду апеляційної скарги, покладається на нього без компенсації коштом відповідача.

Про будь-які інші судові витрати апелянт заяв до суду не подав.

Відповідачі у справі заяв про судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, до суду не подали.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.08.2023 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 22.01.2025.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 цього Кодексу.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко