УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 205/12147/23

провадження № 61-7967ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») подало позов, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором

у розмірі 68 056,43 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 50 000 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості

у розмірі 16 056,43 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року залишено без руху. Роз`яснено, що у разі невиконання ухвали і неусунення недоліків апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржникові.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року визнано неподаною та повернено скаржникові.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що АТ «Універсал Банк» не виконало вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 9 квітня

2024 року, а саме не доплатило судовий збір у розмірі 2 869,3 грн, тому суд апеляційну скаргу визнав неподаною та повернув скаржникові.

30 травня 2024 року Македон О. А., який вказував, що діє в інтересах АТ «Універсал Банк», через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2024 року касаційну скаргу залишено

без руху та надано скаржникові п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Необхідно було надати документи на підтвердження повноважень Македона О. В. подавати касаційну скаргу та представляти у Верховному Суді інтереси

АТ «Універсал Банк».

27 серпня 2024 року Македон О. А., який діє в інтересах АТ «Універсал Банк»,

через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги з відповідними матеріалами, з яких вбачається, що повноваження Македона О. А. представляти інтереси АТ «Універсал Банк»

у Верховному Суді підтверджено.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 25 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказану касаційну скаргу АТ «Універсал Банк» подало до Верховного Суду

з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і заявляє клопотання про поновлення цього строку.

В обґрунтування вказує, що з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 рокузвертається повторно, оскільки ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2024 року зазначену касаційну скаргу повернено особі, яка її подала.

Касаційний суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальний строк, зокрема строк на касаційне оскарження, у разі повторного подання касаційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення з касаційною скаргою відбулося в межах передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження;

- повторне подання касаційної скарги відбулося в межах строку касаційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів

з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення із касаційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, та не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23).

Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).

Касаційний суд враховує, що вперше АТ «Універсал Банк» подав касаційну скаргу

у встановлений законодавством строк; з повторним зверненням з касаційною скаргою не зволікав.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана скаржником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення свідчить про пропуск зазначеного процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення

АТ «Універсал Банк»строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі вказується обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду

від 17 квітня 2024 року скаржник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував частину четверту статті 6 Закону України

«Про судовий збір» та безпідставно визначив, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» на рішення Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року становить 4 026 грн (2 864 грн х 150%). Скаржник вважає, що за подання апеляційної скарги на зазначене судове рішення підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 068,09 грн, виходячи із частини позовних вимог (оспорюваної суми), в якій оскаржується рішення суду першої інстанції, що становить 26,53% від загальної ціни позову.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За приписами частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір, який становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позовну заяву подано АТ «Універсал Банк» у 2023 році.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено у розмірі 2 684 грн.

Відповідно до підпункту 1.1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але неменше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог

(сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом приписів частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо недоліки апеляційної скарги не усунено у строк, встановлений судом, така апеляційна скарга вважається неподаною і повертається.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору

у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, закон вимагає зазначити в ухвалі точну суму судового збору, яку необхідно сплатити, у разі сплати скаржником судового збору не у встановленому законом розмірі, а у меншому розмірі, тобто, у разі недоплати.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2024 року АТ «Універсал Банк» вказано на необхідність доплатити судовий збір, оскільки при поданні апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 13 лютого 2024 року підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4 026 грн

(2 684 х 150 % = 4 026 грн), водночас скаржником сплачено судовий збір у розмірі

1 156,70 грн, тому розмір доплати становив 2 869,3 грн (4 026 грн - 1 156,70 грн).

Судом апеляційної інстанції встановлено також, що 15 квітня 2024 року

від АТ «Універсал Банк» надійшло клопотання про відкриття апеляційного провадження, в якому скаржник посилався на те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги має становити 1 068,09 грн.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважав, що недоліки апеляційної скарги належним чином не усунено, тому апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» вважав неподаною та повернув скаржникові.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку оспорювана скаржником сума становить 16 056,43 грн, та саме з цієї суми має розраховуватися розмір судового збору за подання апеляційної скарги, а не із загальної ціни позову та сплаченого судового збору за подання позову, водночас такий розрахунок має відбуватись

з урахуванням найнижчої межі розміру судового збору за вимогою майнового характеру.

Виходячи із оспорюваної позивачем частини позовних вимог у розмірі 16 056,43 грн, ставка судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову, відповідно до

пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" становила

1,5 відсотка ціни позову (270,84 грн), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023 році (2 684 грн), та ставки судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги (150 %), у даному випадку позивачем при поданні апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4 026 грн (2 684 грн х 150 %).

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 квітня 2020 року у справі № 914/842/19.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, Дніпровський апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що АТ «Універсал Банк» недоліки апеляційної скарги не усунув, а саме не доплатив судовий збір у розмірі

2 869,3 грн, тобто не виконав вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду

від 9 квітня 2024 року, тому апеляційну скаргу визнав неподаною та повернув скаржникові.

Доводи касаційної скарги АТ «Універсал Банк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року Верховний Суд вважає необґрунтованими, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення Закону України «Про судовий збір» та незгоди з обставинами, встановленими судом апеляційної інстанції

в оскаржуваній ухвалі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності,

які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства,

традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає

зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Оскільки оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, ухваленим

з додержанням норм процесуального права, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення,

тобто підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні, тому

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Універсал Банк»

на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Акціонерному товариству «Універсал Банк» строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська