Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 260,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06 грудня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №1749. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року вказаний шлюб було розірвано. Син увесь час проживав з батьком, а після досягнення

14 років виявив бажання і власноруч написав заяву та зареєстрував своє місце проживання разом з ним. З 2015 року батько фактично самостійно утримує сина, а тому підрахував, що мінімальний розмір витрат на його утримання, для здорового фізичного і духовного існування та розвитку з врахуванням його фізичних вад і особливостей, становить 10 520,00 грн. на місяць. В той же час, відповідач є працездатною особою, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути аліменти у твердій сумі, а саме

5 260,00 грн., що становить половину мінімальних повсякденних витрат на утримання сина.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2019 року головуючим суддею у справі визначено ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

02 липня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що остання позовні вимоги не визнає та заперечує щодо наведених позивачем обставин. В обґрунтування заперечень, відповідач зазначила, що у вересні 2014 року позивач самовільно замінив замки у їхній спільній квартирі, а її речі вивіз на дачну ділянку. Весь цей час батько налаштовував сина проти матері. З лютого 2016 року та протягом шести місяців дитина проживала разом з матір`ю на орендованій квартирі та перебувала на її утриманні. У вересні 2016 року син повідомив, що залишається проживати з позивачем. З того часу, батько не дозволяє сину приїжджати до матері. З вересня 2019 року відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дитини з урахуванням її заробітної плати, що підтверджується квитанціями долученими до відзиву. Враховуючи викладене, відповідач вважає позов безпідставним та необґрунтованими.

Протокольною ухвалою від 10 вересня 2020 року задоволено клопотання відповідача та долучено до матеріалів справи копію довідки ТОВ «Консалтингова компанія «СОФТКОМ» №КС-00000009 від 01 вересня 2020 року та копії квитанцій від 04 серпня 2020 року та 31 серпня 2020 року.

18 лютого 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. Відповідно до якого, представник просить долучити до матеріалів справи копію довідки ТОВ «Консалтингова компанія «СОФТКОМ» №КС-00000009 від

01 лютого 2021 року та копії квитанцій.

На підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, оскільки згідно Рішення Вищої ради правосуддя №798/0/15-21 від 08 квітня

2021 року суддю Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_4 звільнено з займаною посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2021 року головуючим суддею у справі визначено Рибалку Ю.В.

28 вересня 2022 року та 15 вересня 2023 року від представника відповідача надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

На підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, оскільки згідно згідно з наказом № 4/02-02 від 11 січня 2024 року суддю Рибалку Ю.В. відраховано зі штату Подільського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2024 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою суду від 01 лютого 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року до матеріалів справи долучено пояснення представника відповідача з додатками.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній позовні вимоги підтримав та просив задовільнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній вказав, що позов необґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тлумачення положень СК України свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва

06 грудня 2002 року, про що складено актовий запис №1749, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

З паспорта позивача серії НОМЕР_3 вбачається, що його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №40172661 від

04 червня 2019 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27 травня 2019 року є АДРЕСА_1 . Вказане також підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 25 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч.1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що син проживає разом з ним та з 2015 року він фактично самостійно його утримує.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5260,00 грн. Вказану суму він обґрунтовує власним розрахунком витрат на дитину. Однак вказані витрати в повному обсязі не підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами. Крім того, в судовому засіданні, призначеному 10 вересня 2020 року, позивач зазначив, що наразі немає доходу, а дитину він утримує за рахунок заощаджень.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, враховуючи розмір її заробітної плати, що підтверджується довідкою Форми ОК-5, щомісячно перераховувала позивачу аліменти на утримання дитини, що в середньому становило 1/3 розміру її заробітної плати. Вказане також підтвердив позивач у судовому засіданні 10 вересня 2020 року, який визнав отримання коштів від відповідача. За підрахунками відповідача, за період з 04 вересня 2019 року по 08 жовтня 2022 року (досягнення повноліття дитиною) та вересень 2023 року нею було перераховано позивачу 84 160,48 грн. на утримання дитини.

Таким чином, досліджені матеріали справи не містять доказів, які підтверджують невиконання відповідачкою обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, а також доказів того, що лише батько ніс витрати на утримання сина.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Враховуючи встановлені судом обставини та належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін по справі:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складено 09.12.2024.

Суддя О. О. Ковбасюк