Справа № 305/770/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поштак Юстина Степанівна, на додаткове рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2024 року у складі судді Марусяк М.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рахівська державна нотаріальна контора Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поштак Юстина Степанівна, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

01 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Поштак Юстина Степанівна, подала через канцелярію суду заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_4 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рахівська державна нотаріальна контора Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - залишено без розгляду.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , адвокат Неште Алла Іванівна, у відзиві на позов просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в орієнтованій сумі 28000 гривень. В подальшому подала заяву про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у сумі 30368 грн. На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_2 , адвокат Неште А.І. надала: Договір про надання правничої допомоги №015/23 від 15.06.2023, який підписаний сторонами; акт розрахунку з надання правничої допомоги №022 від 01 квітня 2024 року; довідку розрахунок витрат на правничу допомогу (детальний опис проведених, виконаних робіт адвокатом по цивільній справі №305/770/21, від 01.04.2024; прибутковий касовий ордер від 01.04.2024 про оплату 30368 гривень.

Додатковим рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Неште А.І. про ухвалення додаткового рішення - задоволено. Стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 30368 (тридцять тисяч триста шістдесят вісім) гривень судових витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поштак Ю.С., просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, суд безпідставно задовольнив подану заяву. Зазначає, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони. Тобто, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Звернення позивача ОСОБА_1 до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу. Сам по собі факт залишення позивачем позову без розгляду за заявою позивача не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат. Жодних доказів, які вказували на необґрунтованість дій позивача відповідачем не надано.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача - адвоката Неште А.І., яка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості та доведеності.

З даними висновками не погоджується колегія суддів, оскільки такі не ґрунтуються на законі.

Матеріалами справи установлено, що у квітні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поштак Юстина Степанівна, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке видане виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради народних депутатів 18 червня 1996 року, батькам позивача, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в рівних долях належав житловий будинок АДРЕСА_1 . 14 листопада 1996 року, ОСОБА_6 , належну їй 1/2 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 подарувала позивачу, що підтверджується договором дарування серії ААА №257850, який посвідчений державним нотаріусом Рахівської ДНК, Кицка М.М. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на все спадкове майно, належне йому на праві приватної власності, в тому числі на те яке він має відповідне право. На день смерті йому належала 1/2 частина житлового будинку за АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця, ОСОБА_5 , спадкоємцями першої черги спадкування за законом, у відповідності до ст.530 ЦК України (в редакції 1963 року) були позивач та його мати ОСОБА_7 , як особи, які проживали разом зі спадкодавцем та які фактично прийняли спадщину. 24 грудня 2003 року мати позивача, ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право на спадщину по закону на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_7 не повідомила нотаріусу Рахівської ДНК про те, що є інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, а нотаріус не перевірив коло спадкоємців. Позивач не відмовлявся від прийняття спадщини після смерті свого батька, прийняв спадщину у відповідності до ст.ст 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки на момент смерті спадкодавця був зареєстрований та по сьогоднішній день є зареєстрованим в спадковому житловому будинку. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За свого життя, ОСОБА_7 , зробила заповітне розпорядження, за яким все своє майно заповіла відповідачу, ОСОБА_3 . 16 листопада 2010 року, державним нотаріусом Рахівської ДНК, відповідачу ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно на яке видано свідоцтво, складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Рахівською ДНК 04 грудня 2003 року за реєстром №2/571 та зареєстрованого Рахівським районним бюро технічної інвентаризації 12 лютого 2004 року, реєстраційний номер:2667270 № запису:1959 в книзі: 10. З метою отримання правовстановлюючих документів на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема витягу про державну реєстрацію права власності на майно, яке позивачу належить на підставі договору дарування 1/2 частини житлового будинку, позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак, державним реєстратором прав на нерухоме майно Петращуком І.В. 26 листопада 2020 року, позивачу надано відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв`язку із тим, що розглянувши документи подані для проведення державної реєстрації прав, встановлено суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_7 - 1/2 частка власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Рахівською ДНК №2/572 від 04.12.2003 та за ОСОБА_3 - 1/2 частка власності на підставі свідойтва про право на спадщину, посвідченого Рахівською ДНК №2-954 від 16.11.2012. З вище наведеного, вбачається порушення спадкових прав позивача, а отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом та подальша реєстрація права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , суперечить нормам Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, яким вреульовується дпний цивільно-правовий спір. Про те, що право власності на спадкове майно зареєстроване за іншими особами, позивач дізнався лише 26 листопада 2020 року при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про видачу йому витягу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим строки загальної позовної давності, визначені положеннями ст.257 ЦК України не спливли. На підставі наведеного, просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину по закону, видане 04 грудня 2003 року державним нотаріусом Рахівської ДНК, Кицка М.М. та зареєстроване за реєстром №2-571 на ім`я ОСОБА_7 . Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 16 листопада 2010 року державним нотаріусом Рахівської ДНК, Кицка М.М. та зареєстроване за реєстром №2-954 на ім`я ОСОБА_3 . Скасувати запис про державну реєстрацію права власності від 12.02.2004 за №37833172 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 04.06.2021, витребувано від Рахівської державної нотаріальної контори Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23 липня 2021 року.

У зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів, підготовче засідання неоднаразово відкладалося.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10 травня 2022 року, виданого виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, ухвалою суду від 01 червня 2022 року, зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 22.03.2023 року поновлено провадження у справі. Задоволено клопотання представника позивача, адвоката Поштак Ю.С. про витребування доказів. Витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінського Віталія Даниловича, місцезнаходження: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична, №5/1 "а", належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 01.06.2023 року, залучено до участі в справі ОСОБА_2 , як правонаступника померлого відповідача ОСОБА_3 .

30.06.2023 року, представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Неште А.І. подано відзив на позов. У відзиві на позов просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в орієнтованій сумі 28000 гривень. При цьому зазначила, що довідка розрахунку наданої правової допомоги та акт виконаних робіт будуть подані пізніше.

Ухвалою суду від 30.06.2023 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Неште А.І. про витребування доказів. Витребувано від державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_8 , договір дарування 1/2 частини житлового будинку серії ААА №257850, укладений 14.11.1996 між дарувальником ОСОБА_7 та обдарованим ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за №2-225.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року, тимчасово вилучено від Рахівської державної нотаріальної контори Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), (, адреса: 90600, Закарпатська обл., Рахівський район, місто Рахів, вул. Миру, будинок 1), належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виконання ухвали доручено Рахівському відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), місцезнаходження: м. Рахів, вул. Шевченка, №43, Закарпатської області, для негайного виконання. Зупинено провадження у цивільній справі до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року, поновлено провадження у справі. Призначено справу до підготовчого засідання на 10 годину 00 хвилин 28 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 28.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті на 01.04.2024.

01.04.2024 року, представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Поштак Юстина Степанівна, подала через канцелярію суду заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_4 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рахівська державна нотаріальна контора Південно-Західного управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - залишено без розгляду.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , адвокат Неште А.І. просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в сумі 30368 гривень. На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_2 , адвокат Неште А.І. надала: Договір про надання правничої допомоги №015/23 від 15.06.2023, який підписаний сторонами; акт розрахунку з надання правничої допомоги №022 від 01 квітня 2024 року; довідку розрахунок витрат на правничу допомогу (детальний опис проведених, виконаних робіт адвокатом по цивільній справі №305/770/21, від 01.04.2024; прибутковий касовий ордер від 01.04.2024 про оплату 30368 гривень.

Відповідно до ст. 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 5 ст.142ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно роз`яснень п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Згідно частини 9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до статті 44ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Крім того, залишення позову без розгляду за заявою позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.

Відповідачем не доведено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону та безпідставно задовольнив заяву відповідач про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 п.1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного додаткове рішення суду першої інтонації підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні поданої заяви відповідача з вищенаведених підстав.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поштак Юстина Степанівна, задовольнити.

Додаткове рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2024 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2024 року.

Головуючий:

Судді: