_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4717/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Кравченко К.С. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. та Київська державна нотаріальна контора у м.Одесі про зняття заборони відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Мамчур Олену Андріївну, звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить зняти заборону відчуження щодо відчуження спадкового майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельної ділянки реєстраційний номер НОМЕР_1 , площею 0,0939 га, кадастровий №:18:013:0019, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 , яка належала матері на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 21.11.2011 року виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.11.2011 року та земельну ділянку площею 0,0939 га, кадастровий номер :18:013:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.06.2008 року серії ЯЖ №300191.

Позивачка вказує, що 12.10.2016 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №828Т/2022 (колишня 968/2016) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав.

16.08.2023 року приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Одеської області була заведена спадкова справа номер 19/23 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Позивачка зазначає, що вона як спадкоємиця звернулася до Державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте їй було повідомлено про неможливість видачі вказаного свідоцтва, оскільки згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на майно боржника ОСОБА_3 накладено арешт та заборону, номер запису про обтяження 1899388.

Крім того, позивачка вказує, що спадкодавець ОСОБА_3 була боржником у виконавчому провадженні, відкритому 30.01.2013 року на підставі виконавчого листа, виданого 22.01.2013 року Київським районним судом м. Одеси, у справі №1512/8645/2012 від 22.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача у відшкодування боргу за договором позики від 11.04.2011 року, у розмірі 799300 грн.

ОСОБА_1 зазначає, що із відповіді Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №66607 від 15.05.2024 року їй стало відомо, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №1512/8645/2012 від 22.01.2013 року та 30.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення документу стягувачу.

Таким чином, виконавче провадження по відношенню до ОСОБА_3 завершено відповідно до чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з накладеним арештом позивач не має змоги оформити належним чином свої спадкові права, вона звернулася до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Бескровному Я.В.

Відповідач відзиву не надав.

Учасники справи у засідання не прибули, представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, що ОСОБА_3 належав будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 21.11.2011 року виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.11.2011 року та земельна ділянка площею 0,0939 га, кадастровий номер :18:013:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.06.2008 року серії ЯЖ №300191.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 11.07.2012 у справі №1512/8645/2012 накладено заборону відчуження щодо спадкового майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельної ділянки реєстраційний номер НОМЕР_1 , площею 0,0939 га, кадастровий №:18:013:0019, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , батьками записано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 .

Відповідно до відомостей про склад спадкоємців №18/02-14 від 31.01.2024 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяною Михайлівною повідомлено, що станом на 31.01.2024 року до складу спадкоємців входить його донька ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицької Олени Юліанівни №1421/02-14 від 04.04.2024 року встановлено склад спадкоємців - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - спадкоємці за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , які прийняли спадщину.

Згідно із інформацією №66607 від 15.05.2024 року наданою Київським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перевіркою даних АСВП встановлено, що на виконанні в Відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №1512/8645/2012 від 22.01.2013 року виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 798470 грн. на користь ОСОБА_2 . 30.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Крім того, перебували інші виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_3 , а саме: ВП НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12.

Судом встановлено, що вказані вище виконавчі провадження завершені, але у зв`язку з несплатою боргів, арешти не знято.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з накладеним арештом позивач не має змоги оформити належним чином свої спадкові права.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Крім того, суд зазначає, що у позасудовому порядку арешт зняти не вбачається можливим, та викладене вище дозволяє суду дійти висновку, що наявність заборони відчуження земельної ділянки, яка належало ОСОБА_3 , перешкоджає спадкоємиці реалізувати своє право вступити у володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті батьків.

Підсумовуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зняття заборони відчуження спадкового майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПКУкраїни, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зняти заборону відчуження щодо відчуження спадкового майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельної ділянки реєстраційний номер 101, площею 0,0939 га, кадастровий №:18:013:0019, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я. В. Бескровний