Макарівський районний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року Справа №2-1028/11

Макарівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Косенко А.В.,

із секретарем судового засідання Некращук Я.А.,

при розгляді у відкритому судовому у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за скаргою

заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Інгулецький відділ державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

08.07.2024 до Макарівського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Інгулецький відділ державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить: Поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Малої Ірини Юріївни від 12.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61257952; 2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Малої Ірини Юріївни від 12.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61257952; 3. Судові витрати покласти на Інгулецький відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , вулиця Груні Романової, 22А, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50026.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що Інгулецьким відділом державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) порушено засади виконавчого провадження, адже державний виконавець не може без участі суду та всупереч змісту виконавчого документа надавати комусь статусу стягувача - державний виконавець може ініціювати перед судом питання про зміну особи, яка є носієм такого статусу, або просто перенести цей статус з виконавчого документа.

Скаржник наголошує на тому, що в цій справі не зроблено ані перше, ані друге, натомість -державний виконавець самостійно фактично наділив Зацікавлену особу-1 статусом стягувача на власний розсуд. Адже, Розпорядження №919 не є виконавчим документом; Розпорядження №919 не є документом, на підставі якого згідно ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції 512/5 можна розпочинати виконавче провадження; Зацікавлена особа-1 не є стягувачем.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Судове засідання по розгляду скарги було призначено на 30.09.2024 року о 10 год. 00 хв., яке неодноразово відкладалось.

В судове засідання 11.11.2024 року сторони не з`явились, про розгляд справи повідомленні належним чином, при цьому від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як убачається з Постанови про відкриття виконавчого провадження № 61257952 від 12.02.2020, Державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Підвенно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), розглянуто про примусове виконання: виконавчий лист № 2-1028/11, виданий 17.11.2011, документ видав: Макарівський районний суд Київської області, боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.164).

Згідно виконавчого листа який виданий Макарівським районним судом Київської області 17.11.2011 року, вбачається, що стягувачем є: ОСОБА_4 , що не узгоджується з оскаржуваною постановою.

Відповідно до інформаційної довідки про виконавче провадження від 17.05.2024 року, вбачається, що стягувач: (у виконавчому провадженні № 61257952), ОСОБА_2 , а боржник: ОСОБА_1 , (а.с.168).

Заявник вказує на те, що 23.04.2024 року біля вхідних дверей в кв. АДРЕСА_1 , він виявив (знайшов) виклик державного виконавця, зареєстрованого за номером 71610, від 27.03.2024 року, без поштового конверту. При перевірки сервісу «ДІЯ» будь які записи в розділі «Виконавчі провадження» були відсутні. Проте, 17.05.2024 року поштовим відправленням №124 він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу. Так відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження Стягувачем є інша особа, ніж та що зазначена у виконавчому листі, а саме: ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідно до розпорядження Макарівської РДА від 13.11.2018 року за №919, опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.163).

Враховуючи те, що заявник дізнався про відкрите виконавче провадження в день коли отримав

розпорядження Макарівської РДА від 13.11.2018 року за №919, яке стало підставою для винесення спірної постанови, тому строк звернення до суду з даною скаргою не пропущено.

Згідно зі ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Суд, розглянувши подані учасниками справи документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Аналогічні висновки містяться у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.12.2021 по справі №441/243/21.

Відповідно до наведенного положення у разі визнання оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльність неправомірними суд в обов`язковому порядку зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця певним чином усунути порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою та другою ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження № 61257951 від 12.02.2020 року, не було дотримано вимог ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», та належним чином не замінено сторону її правонаступником відповідно до розпорядження Макарівської РДА від 13.11.2018 року за №919, що стало підставою звернення заявника з даною скаргою.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд, -

постановив :

Скаргу ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Малої Ірини Юріївни від 12.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61257952.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Косенко