УХВАЛА

08 січня 2024 року

м. Київ

справа № 344/16038/15-ц

провадження № 61-17675ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу

Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору, - ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

Івано-Франківський міськрайонний суд Івано-Франківської області рішенням від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовив.

Скасував заходи забезпечення позову, що були застосовані ухвалою

Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 02 листопада 2015 року за заявою ОСОБА_3 шляхом зняття заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 21 лютого 2023 року

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2021 року відмовив.

05 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого

2023 року.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущений

з поважних причин, оскільки повний текст постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року отриманий заявницею

09 листопада 2023 року. На підтвердження вказаного заявниця надала копію закордонного паспорта з відміткою про перебування за кордоном у період з 09 лютого по 09 листопада 2023 року.

На переконання заявниці, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Вивчивши доводи поданого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Тобто, строк на касаційне оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року (з урахуванням вихідних днів) закінчився 23 березня 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

У цій справі ОСОБА_1 є позивачкою. З огляду на зміст ухвали суду,

ОСОБА_1 оскаржила рішення Івано-Франківського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2021 року в апеляційному порядку. Тобто, заявниця була обізнана про розгляд справи, про перегляд якої подає касаційну скаргу.

З огляду на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року надіслана судом - 22 лютого 2023 року; зареєстрована - 23 лютого 2023 року; оприлюднена - 24 лютого 2023 року.

Відповідно до клопотання про поновлення строку, повний текст ухвали

Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року надісланий на адресу заявниці засобами поштового зв`язку, що підтверджується конвертом та супровідним листом Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року. Отже, апеляційним судом дотримані вимоги частини третьої

статті 272 ЦПК України, а також порядок вручення судового рішення не був порушений.

У зв`язку з тим, що наведені заявницею причини пропуску строку на касаційне оскарження не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року необхідно визнати неповажними та залишити касаційну скаргу без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.

Визнати наведені в клопотанні ОСОБА_1 підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська