Справа № 444/1602/24
Провадження № 2/444/774/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_5 , - про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування. Просить суд визнати за ним - ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , право власності на 1/2 спадкового майна нині покійного спадкодавця ОСОБА_6 , яке складалося з 1/2 приміщень, згідно технічного паспорта, за номерами АДРЕСА_2 та всіх господарських споруд ( сараю, літньої кухні, прибудови до літньої кухні, гаражу, вбиральні), та на 1/2 від 1/3 частки даних приміщень, які належали померлій ОСОБА_7 , та згідно із рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року було визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/3 від 1/2 частки даних приміщень з підстав, зазначених у позові.

Вважає, що його право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Витребувано та оглянуто в судовому засіданні цивільну справу №444/1684/13-ц із Жовківського районного суду Львівської області.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак його представник ОСОБА_8 28.11.2024 року подавла на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності її та позивача. Зазначає, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи без їхньої участі, зазначили, що заперечень проти позовних вимог не мають.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) є рідним сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцто про смерть серії НОМЕР_2 ).

Відповідачі по справі - ОСОБА_2 , 1978 року народження, та ОСОБА_3 , 1974 року народження, дівоче прізвище якої ОСОБА_9 ,- також є рідними дітьми ОСОБА_6 .

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_10 , 1968 року народження, також є рідною дочкою ОСОБА_6 .

Їхня матір - ОСОБА_7 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцто про смерть серії НОМЕР_3 ).

Судом встановлено, що 21 травня 2013 року ОСОБА_6 склав заповіт реєстраційний номер якого 726, згідно із яким заповів позивачу та його братові - відповідачу ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме права в рівних частинах кожному.

Після смерті спадкодавця позивач своєчасно, в шестимісячний строк, а саме 9 вересня 2019 року подав письмову заяву про прийняття ним спадщини, в якій вказав, що окрім нього, спадкоємцем за заповітом є його брат, відповідач, ОСОБА_2 , та що заповіт було складено 21.05.2013 року та що спадщину він, ОСОБА_1 , приймає.

Суд бере до уваги, що приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш І.М. було заведено спадкову справу, копію якої, належно завірену, було видано ОСОБА_1 приватним нотаріусом на його письмову заяву від 01 березня 2024 року. Окрім позивача, заяви про прийняття спадщини подали також відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( дівоче прізвище ОСОБА_9 ), хоча батько, ОСОБА_6 , на неї заповіту не складав.

Встановлено, що в лютому 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Капуш І.М. з письмовою заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та отримав відповідь ( 03.02.2020 року ): надати приватному нотаріусу оригінали зареєстрованих у встановленому законом порядку правовстановлюючих документів на майно померлого батька, ОСОБА_6 , а саме: на частку житлового будинку АДРЕСА_3 , а у випадку їх відсутності, звернутися до суду з заявою про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на належну померлому частку в даному будинку.

Оскільки такі правовстановлюючі документи на частку в будинку на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 у відповідача відсутні, він змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання права власності на частку в спірному будинку, як спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця.

Згідно з рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року по цивільній справі № 444/1684/13-ц за ОСОБА_6 було визнано право власності на 1/2 приміщень, згідно технічного паспорта за номерами ( сарай, літня кухня, прибудова до літньої кухні, гараж, вбиральня). В пункті 2 даного рішення, за ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/3 приміщень згідно технічного паспорту за номерами 1-5 ,1-6 у будинку АДРЕСА_3 та всі господарські споруди ( сарай,літня кухня, прибудова до літньої кухні, гараж, вбиральня) від належної1/2 частки майна померлої ОСОБА_7 приміщень.

За ОСОБА_5 визнано право власності на приміщення, згідно технічного паспорту, за номерами 1-3 у будинку по АДРЕСА_3 .

За ОСОБА_3 визнано право власності на частину будинку, загальною площею 45,6 кв . м , зокрема, на приміщення, позначені в технічному паспорті цифрами 1-1,1-2,1-31-4,1-7 в даному житловому будинку АДРЕСА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_6 не зареєстрував належну йому частку в даному будинковолодінні після вступу рішення Жовківського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року в законну силу та не отримав Витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, саме тому позивач, син ОСОБА_6 , змушений звернутися до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Якщо декілька спадкоємців приймають спадщину, то така спадщина підлягає поділу.

Згідно зі статтею 1233 Цивільного Кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Законодавець визначив пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом.

У відповідності до вимог статті 1234 ЦК України заповідати майно може лише дієздатна особа , тобто право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Оскільки спадкодавець ОСОБА_6 склав заповіт на позивача та його брата - ОСОБА_2 , то ОСОБА_3 не мала права на спадкування за законом, хоча таку заяву подала, бо, згідно із вимогами ЦК України, право на спадкування за законом з`являється лише тоді, коли відсутній заповіт, його визнано недійсним, спадщину за заповітом не було прийнято або спадкоємець за заповітом відмовився від її прийняття. В такому випадку спадкування здійснюється за законом в порядку черговості. І позивач, і відповідач ОСОБА_2 , своєчасно, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, їхнього батька, подали заяви про прийняття спадщини.

Відповідно змісту ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Отже, оскільки позивач своєчасно подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, як і його брат ОСОБА_2 , та спадщина після смерті батька повинна ділитися між ними двома порівну, по одній другій її частині.

Судом встановлено, що позивачем не подано іншого позову(позовів) до цих же відповідачів з тим же самим предметом та з тих же самих підстав, у відповідності до вимог п.10 ч.З ст.175 ЦПК України.

Згідно до ст. ст. 1216 1218 ЦК України(в ред. 2003 року) до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України (в ред. 2003 року) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , право власності на 1/2 спадкового майна нині покійного спадкодавця ОСОБА_6 , яке складалося з 1/2 приміщень, згідно технічного паспорта, за номерами АДРЕСА_2 та всіх господарських споруд ( сараю, літньої кухні, прибудови до літньої кухні, гаражу, вбиральні), та на 1/2 від 1/3 частки даних приміщень, які належали померлій ОСОБА_7 , та згідно із рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року було визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/3 від 1/2 частки даних приміщень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_4 ).

Відповідач 1:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_5 ).

Відповідач 2: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_6 ).

Повне рішення складено 28 листопада 2024 року.

Суддя: Мікула В. Є.