КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій А. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Бєліка Андрія Сергійовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року в складі судді Фролової І. В. про забезпечення позову,

встановив:

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Посилалась на ті підстави, що з червня 2011 року по 27 вересня 2022 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З осені 2019 року вони з відповідачем стали проживати окремо, донька залишилась проживати з нею.

З осені 2019 року, за спільною домовленістю з відповідачем та за бажанням самої дитини донька почала проживати з кожним із батьків по черзі, спочатку тиждень через тиждень, потім, за її бажанням, 2 тижні через 2 тижні.

В грудні 2021 року вони з відповідачем дійшли згоди, що місце проживання дитини буде закріплено за батьком, за умови, що залишиться фактичний графік перебування доньки з кожним із батьків 2 через 2 тижні.

24 лютого 2024 року, за спільною згодою, відповідач вивіз дитину до м. Львова, у більш безпечне місце, куди вона одразу переїхала, щоб бути поруч з дитиною.

16 червня 2022 року був укладений нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сторож Г. В.

За умовами вказаного договору донька проживає з батьком, а вона, як мати, має право безперешкодно бачитися (спілкуватися) з дитиною в будь-який день і в будь-який час, а також, за попередньою домовленістю з батьком, брати дитину за місцем свого проживання у вихідні дні.

Згодом відповідач почав порушувати вказані домовленості, вчиняти перешкоди у спілкуванні з дитиною, налаштовувати доньку проти неї.

Останній раз вона бачила доньку 11 грудня 2022 року. В цей день між нею та відповідачем виникла суперечка з приводу того, що тиждень зимових канікул дитина проведе разом з нею, після якої їй довелось викликати поліцію.

Після цього випадку вони з донькою ще кілька днів переписувалися, а потім дитина перестала відповідати на повідомлення та заблокувала чат в Телеграмі. На всі її повідомлення та дзвінки донька не відповідає.

Вважає, що така поведінка доньки викликана тим, що вона боїться реакції батька, з яким живе, і під впливом якого перебуває останні 2 роки.

Створення перешкод відповідачем її спілкуванню з донькою порушує не тільки її права, як матері, а і права та інтереси дитини, яка майже два роки не бачиться з матір`ю.

Посилаючись на вказані обставини просила суд зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити такі способи її участі у спілкуванні та вихованні дитини:

- у перші і треті вихідні кожного непарного місяця та у другі вихідні кожного парного місяця щороку з 21:00 год. п`ятниці до 21:00 год. неділі з ночівлею за місцем проживання матері, без присутності батька;

- в організації святкування Дня народження доньки в парні роки;

- на Різдво з 12:00 год. 24 грудня до 21:00 год. 25 грудня (парні роки) з ночівлею за місцем проживання матері, без присутності батька;

- на три святкові вихідні Великодня з 12:00 год. суботи до 21:00 год. понеділка (парні роки) з ночівлею за місцем проживання матері, без присутності батька;

- на День дочки 25 квітня з 18:00 год. до 21:00 год. щороку, без присутності батька;

- на День Незалежності 24 серпня з 12:00 год. до 21:00 год. щороку, без присутності батька;

- під час осінніх та весняних шкільних канікул - перші чотири дні канікул, з ночівлею за місцем проживання матері, без присутності батька;

- під час зимових шкільних канікул - перший тиждень канікул, з ночівлею за місцем проживання матері, без присутності батька;

- під час літніх шкільних канікул - з 1 липня до 31 липня з ночівлею за місцем проживання матері, без присутності батька;

- шляхом безперешкодних поїздок дитини разом з матір`ю на відпочинок до санаторіїв, у туристичні походи чи навідування родичів в межах території України (окрім тимчасово окупованих територій України) у період зимових і літніх шкільних канікул та у інші дні, коли донька має перебувати з матір`ю;

- під час хвороби доньки безперешкодне відвідування дитини за місцем її проживання;

- шляхом особистого безперешкодного спілкування віч-на-віч засобами мобільного, інтернет, поштового, електронного та іншого способу звязку, в будь-яких додатках, месенджерах, з використанням соціальних мереж ( Telegram, Viber,WhatsApp, Skype тощо),у тому числі з використанням веб-камери.

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що відповідач повністю відгородив її від виховання доньки, від спілкування з нею, приймає важливі рішення одноособово, порушуючи її права, як матері, та всупереч інтересам дитини.

З метою запобігання втрати емоційного контакту між мамою та донькою, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи, який може бути тривалим, та вирішення питання про визначення способів участі матері у вихованні дитини, заявниця вважає за необхідне застосувати до відповідача відповідні заходи впливу.

Просила суд зобов`язати ОСОБА_2 до ухвалення судом рішення у цій справі забезпечити спілкування (контакт), без участі та присутності третіх осіб, дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , засобами мобільного, інтернет та іншого зв`язку в режимі відео- або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp, щовівторка, щочетверга та щонеділі протягом однієї години з 18:00 до 19:00 год.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 до ухвалення судом рішення у цій справі забезпечити спілкування (контакт), без участі та присутності третіх осіб, дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , засобами мобільного, інтернет та іншого зв`язку в режимі відео- або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp щовівторка, щочетверга та щонеділі протягом однієї години з 18:00 до 19:00 год.

26.08.2024 представник ОСОБА_2 - адвокат Бєлік А. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у даній справі не існує підстав для застосування заходів забезпечення, оскільки спору по факту не існує, відповідач не чинить жодних перешкод у спілкуванні позивача з дитиною, не має наміру ухилитись від виконання можливого майбутнього рішення суду і не існує доказів, які б вказували на його можливу недобросовісну поведінку.

Повідомляє, що позивачка має можливість безперешкодно спілкуватись з дитиною.

Ухвалення даних засобів забезпечення покладає значний тягар та обмеження на дитину і батька, адже при винесені графіку спілкування суд не врахував навчання дитини, розклад її додаткових занять та хобі, а також графік роботи відповідача.

Як доказ, надає довідку №20/08 від 20.08.2024, що видана ФОП ОСОБА_5 , яка вказує, що вжиті заходи забезпечення перешкоджають навчальному процесу дитини, яка в цей час має заняття по вивченню англійської мови.

Також посилається на те, що заявлені позовні вимоги та вжиті заходи забезпечення позову за своїм змістом є тотожними, що у відповідності до ч. 10 ст. 150 ЦПК України є самостійною та достатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

20.11.2024 ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року без змін.

Зазначає, що між сторонами існує спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Пункти 2, 3 ст. 150 ЦПК України передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідачем вчиняються недобросовісні дії, спрямовані на ухилення від надання можливості їй бачитись з дитиною вже близько двох років, що підтверджується письмовими зверненнями до служби у справах дітей, поліції та електронне листування з відповідачем. Вона прагне повернути психоемоційний зв`язок з донькою, який вони почали втрачати.

Короткочасне спілкування з донькою, яке відбулось в липні цього року, стало можливим тільки тому, що відповідач хотів отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон.

05.12.2024 представник ОСОБА_2 - адвокат Бєлік А. С. подав відповідь на відзив, в якому просить доводи позивач не брати до уваги, а апеляційну скаргу задовольнити. Підставою для скасування оскаржуваної ухвали є не лише її невідповідність дійсним обставинам справи, але і грубе порушення норм процесуального права та неузгодженість із висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Особа, що звертається до суду із заявою про забезпечення позову повинна довести належними, достатніми та допустимими доказами існування підстав, що передбачені ч. 2 ст. 149 ЦПК України. Однак позивачем не доведено факту існування підстав, а судом першої інстанції не перевірено наявності підстав для застосування заходів забезпечення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Литвинчук О. І. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Представник ОСОБА_6 - адвокат Бєлік А. С. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з тих підстав, що 27.01.2025 судом першої інстанції по даній справі буде заслуховуватись думка дитини, а вирішення даної справи можливе лише із врахування думки дитини, якій вже 13 років. Окрім того, 27.01.2025 буде вирішуватись питання мирного врегулювання спору за участю судді, що ймовірно також вплине і на спір за даним провадженням.

Розглянувши дане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про його відхилення та можливість розгляду справи у відсутність осіб, які не з`явились.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами,а відновлення відносин та емоційного контакту неповнолітньої дитини з матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від спілкування з матір`ю.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів виходить з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 3 якої передбачено, що позов може забезпечуватись встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Частиною десятою статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно існує спір з приводу участі матері у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, яка на час звернення позивачки з даним позовом проживала разом з батьком.

Про наявність конфліктної ситуації між сторонами з приводу участі матері у спілкуванні з донькою свідчить:

- факт звернення відповідача до відділу "Служба у справах дітей" Личаківського району з заявою про захист дитини від неправомірних дій її матері, спрямованих на зміну місця проживання дитини, чинення по відношенню до неї психологічного насилля, намагання викликати в дівчинки почуття вини за те, що вона хоче проживати з батьком;

- відповідь відділу "Служба у справах дітей" Личаківського району від 16.01.2023 з рекомендацією будь-які спірні правовідносини вирішувати у встановленому діючим законодавством порядку із врахуванням прав та законних інтересів дитини ;

- зверненням ОСОБА_1 до Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області з заявою від 10.03.2022 про те, що її чоловік почав висловлювати заперечення щодо зустрічей дитини з нею тет-а-тет, що батько залякав дитину, що вона її забере від нього;

- заявою ОСОБА_1 від 13.03.2022 про те, що на даний час усі питання вирішені з чоловіком в мирний спосіб.

Обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та докази, надані на їх підтвердження, свідчать про наявність фактичних обставин, з яким пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Враховуючи предмет позову, обраний позивачем вид його забезпечення в частині зобов`язання відповідача забезпечити спілкування дитини з матір`ю засобами мобільного, інтернет та іншого зв`язку в режимі відео- або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp щовівторка, щочетверга та щонеділі протягом однієї години з 18:00 до 19:00 год, не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту дитини з її матір`ю.

При цьому судом враховано, що тривалий розгляд даної справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може призвести до втрати емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення її позову.

Надання можливості спілкування дитини з матір`ю до вирішення даного спору по суті необхідне для нормального розвитку дитини та відповідає інтересам дитини.

Установивши наявність обставин, які позбавляють позивачку можливості спілкуватися з малолітньою дочкою, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дитиною та відсутності обставин, які обмежують право на таке спілкування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви щодо забезпечення позову, правильно застосував норми процесуального права з урахуванням практики ЄСПЛ та Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Водночас забезпечення найкращих інтересів дитини не виключає можливого втручання у приватне та сімейне життя одного з батьків дитини і не завжди може відповідати найкращим інтересам одного з батьків (постанова Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі № 686/8535/20).

Суд першої інстанції здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати позивачка, належним чином обґрунтував необхідність вжиття таких заходів.

Та обставина, що ОСОБА_7 навчається у мовній школі Easy Learning щовівторка та щоп`ятниці о 18:00 год. кожного тижня, не може слугувати підставою для зміни або скасування ухваленого по справі рішення, оскільки вказаний доказ суду першої інстанції не надавався та не був предметом розгляду цим судом під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Крім цього, вказане питання може бути вирішено судом першої інстанції у випадку подання відповідної заяви.

Доводи апеляційної скарги щодо покладення на відповідача оскаржуваною ухвалою надмірного тягара, з огляду на його графік роботи, колегія суддів вважає необґрунтованими. При цьому судом враховано вік дитини та її можливість самостійно відповісти на телефонний дзвінок своєї матері.

Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Бєліка Андрія Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.01.2025.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук