печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., розглянувши матеріали позовної заяви громадянина російської федерації ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Шевченківського районного управління Головного управління МВС України м. Києва, російської федерації, міністерства юстиції російської федерації та 96 співвідповідачів про відшкодування шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року матеріали позовної заяви передано до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року - задоволено.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року - скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

15 жовтня 2024 року суддею Вовком С. В. заявлено самовідвід від розгляду справи за вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Гуртовій Т. І.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити певні положення, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як убачається з ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 (справа №1-6/99) положення частини першої статті 10 Конституції України, за яким «державною мовою в Україні є українська мова», треба розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.11.2018 року (справа № 638/17598/17, провадження № 61-26527 св 18) визнав правомірним залишення без руху позовної заяви у зв`язку із невідповідністю вимогам щодо її змісту, в тому числі і викладенням позовної заяви російською мовою.

Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, а тому у позивача на підставі ст. 496 ЦПК України наявний обов`язок викладення позовної заяви українською мовою.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вона містить наступні недоліки:

- позовна заява складена частково почергово поаркушно українською, англійською та російською мовами, зокрема в окремих абзацах позовної заяви одночасно змішаними мовами, внаслідок чого неможливо пересвідчитися у суті викладених позивачем обставин та суті позовних вимог;

- позовна заява не містить код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету щодо кожного із відповідачів;

- у позовній заяві не вказано зміст позовних вимог щодо кожного відповідача та співвідповідача із викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; із зазначення доказів на обґрунтування вказаних обставин, одночасно із посиланням на спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні щодо кожного відповідача та співвідповідача;

- у позовній заяві не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; а також відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- у позовній заяві не зазначений обґрунтований розрахунок матеріальної шкоди у вигляді завданої шкоди, а вказано тільки її розмір у сумі 20 мільярдів євро;

- у позовній заяві не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- у позовній заяві не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- позовна заява містить посилання на звільнення позивача від сплати судового збору через непрацездатність позивача та той факт, що він є пенсіонером, а до позовної заяви не додано належних документів на підтвердження вказаних обставин.

Також вступна частина позовної заяви містить перелік осіб (96 осіб), яких позивач визначив, як співвідповідачів в обличчі звинувачених у злочинних діяннях (дії/бездіяльності), але щодо них не зазначено відомості про їх повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім того, суд вважає за необхідне окремо зазначити позивачу, що викладені ним у п. 1-10 позовних вимогах, що розміщені у резолютивній частині позову, містять лише назву позову (про відшкодування 20 мільярдів євро) та клопотання про відкриття провадження у справі, клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, клопотання про заміну сторони відповідача на співвідповідача в подальшому розгляді вказаної справи, клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи з доступом ЗМІ та телебачення, а також вимогу про постановлення приватних ухвал щодо підсудності, підвідомчості до юрисдикції суду США, суду Нідерландів, до Ради Безпеки ООН, Міжнародного суду ООН.

Водночас вказана резолютивна частина позову (п.1-10) не містить щодо кожного відповідача та співвідповідача, в тому числі 96 осіб співвідповідачів викладеного (викладених) позивачем способу (способів) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншого способу (способів) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Також, матеріали справи не містять належним чином засвідчених додатків, у зв`язку із чим, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги передбачені ч. 4 ст. 95, ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Крім того, позивачем додані до позовної заяви документи, складені іноземними мовами, без засвідченого перекладу їх на українську мову.

Водночас до позовної заяви позивачем не додано копії позовної заяви та всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та співвідповідачів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно надати документи на підтвердження його звільнення від сплати судового збору або сплати судовий збір за відповідні майнові позовні вимоги про відшкодування шкоди у загальному розмірі 15140 грн (1% від ціни позову у сумі 20 мільярдів євро становить 00 грн станом на дату звернення до суду із позовом).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги містять елементи клопотання, зокрема, позивач просить відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, звільнити позивача від сплати судового збору, замінити сторони відповідача на співвідповідача в подальшому розгляді вказаної справи, розглянути справи в порядку спрощеного позовного провадження, розглянути справи з доступом ЗМІ та телебачення, що не передбачено положеннями ЦПК.

При цьому, вимоги до будь-якої заяви, клопотання також визначені ст. 183 ЦПК України.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 183 ЦПК України).

Оскільки позивачем не дотримано вимог щодо форми та змісту вказаних клопотань, суд позбавлений можливості розглянути зазначені вимоги по суті та прийняти відповідні процесуальні рішення.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити позовну заяву та зміст позовних вимог та надати належні завірені додані документи до позовної заяви, в тому числі із відповідним перекладом на українську мову, сплатити судовий збір у відповідному розмірі, надати копії позовної заяви разом із додатками у відповідній кількості до відповідачів, співвідповідачів, а також за необхідності, надати відповідні клопотання оформлені відповідно до вимог ст. 183 ЦПК України.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно виправити вказані недоліки позовної заяви.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність усунення вказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 14, 175, 177, 185, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву громадянина російської федерації ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Шевченківського районного управління Головного управління МВС України м. Києва, російської федерації, міністерства юстиції російської федерації та 96 співвідповідачів про відшкодування шкоди - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання вимог ухвали суду в частині усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Тетяна ГУРТОВА