РІШЕННЯ

Іменем України

09.01.2024 Справа №607/21558/23 Провадження №2/607/263/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18.05.2018 між сторонами зареєстрований шлюб. Позивач зазначила, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та спільне господарство сторони не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 18.05.2018 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складений актовий запис № 735.

07.11.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 04.12.2023 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.

04.12.2023 судове засідання відкладене на 09.01.2024 у зв`язку з неявкою учасників справи.

У судовому засіданні 09.01.2024 позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, викладених у позові, та просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що між нею та відповідачем виникають постійні сварки, чоловік погано відноситься до неї, нецензурно висловлюється та вчиняє фізичне насильство. Також позивач зазначила, що ОСОБА_2 працівниками поліції був винесений терміновий заборонний припис, відповідно до якого вона була потерпілою.

У судовому засіданні 09.01.2024 відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що дружина зраджувала його у подружній вірності, а також що більшість часу сторони проживають в окремих кімнатах. Разом з тим зазначив, що у нього збереглися почуття любові та поваги до позивача та він вважає, що можливо зберегти їхню сім`ю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд установив, що 18.05.2018 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складений актовий запис № 735.

У даному шлюбі дітей немає. Разом з тим правом подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу подружжя не скористалось.

Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу.

Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалась на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та спільне господарство сторони не ведуть. У судовому засіданні позивач також зазначала, що відповідач застосовує до неї психологічне та фізичне насильство.

Разом з тим відповідач такі обставини заперечував, а тому, приймаючи до уваги те, що позивач не надала докази, які б підтверджували факт вчинення відповідачем домашнього насильства, суд вважає, що такі обставини не є доведеними та не можуть бути враховані судом як підстава для розірвання шлюбу.

Так само недоведеним відповідачем є те, що позивач зраджувала його у подружній вірності, а тому такі обставини також не враховуються судом як підстава для розірвання шлюбу.

Поряд з цим як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу позивач також посилалася на те, що впродовж останнього часу сторони не ведуть спільне господарство та позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги.

Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, відсутність у сторін спільних дітей та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № ПН 55 від 03.11.2023. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 4, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 18.05.2018 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складений актовий запис № 735.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 12.01.2024.