Провадження № 2/643/1077/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання Кизим К. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом та визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути ОСОБА_3 від права спадкування за законом як особу, що ухилялася від допомоги спадкодавеці ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через похилий вік, тяжку хворобу була в безпорадному стані; визнати за ним право власності на 7/12 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на 7/12 частин трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я його батька ОСОБА_6 на підставі довідки ЖБК «Пожарний» від 04.05.1992, №174. ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько ОСОБА_6 помер. При житті батько залишив заповіт від 22.06.2006, посвідчений ОСОБА_7 , секретарем виконавчого комітету Перекіпської сільської ради Валківського району Харківської області і зареєстрований в реєстрі за №77, яким все своє майно заповів сестрі позивача ОСОБА_3 . Після смерті батька спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не отримувалося. Мати ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з батьком ОСОБА_6 з 16.02.1951. Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , придбана в період шлюбу батьків. Згідно з довідкою ОСББ «Пожарний» №17 від 15.08.23 перший пайовий внесок в сумі 2272,36 грн внесено в липні 1970 року, останній внесок в сумі 3463,96 грн повністю погашено в вересні 1985 року.

Позивач зазначає, що на підставі ст. 60, 70 СК України частина квартири належала його матері ОСОБА_5 . На день смерті батька його матері виповнилося 79 років, вона була непрацездатною і мала право на обов`язкову долю в спадщині, яка залишилася після смерті її чоловіка. Якби не було заповіту, то мати мала б право на 1/6 частину квартири, яка належала батькам, за наявності заповіту обов`язкова доля матері складає 1/12 частину квартири. Спадщину мати прийняла, оскільки була зареєстрована та мешкала з батьком на день його смерті.

Позивач стверджує, що на день смерті матері ОСОБА_5 належало 7/12 часток квартири.

Протягом шести років позивач опікував матір тому що через важке хронічне захворювання центральної нервової системи, а також деменцію й похилий вік вона була в безпорадному стані. Мати не могла дотримуватися правил особистої гігієни, не могла готувати собі їжу, самостійно виходити з будинку, доглядати за собою, приймати ліки та потребувала постійного догляду. Відповідачка ухилялася від надання допомоги матері.

У 2015 році стан здоров`я матері погіршився та мешканці села Перекіп, де мешкала мати, повідомили, що мати блукає по селу, двері хати відкриті. У 2015 році позивач перевіз матір до Харкова в квартиру, відповідачка вчинила сварку, бо не хотіла, щоб мати жила в квартирі. Мати користувалася підгузками, які їй купував і міняв в разі потреби позивач. Кожного дня позивач купував, мив, міняв підгузки та переодягав матір. Сестра не допомагала, не пропонувала допомогу, бо її дратували неприємні запахи. Позивач натякав відповідачу, що їй зручніше доглядати за матір`ю, просив її допомогти у догляді, проте все було марно і догляд виконував сам позивач. Також відповідач не надавала матеріальної допомоги на потреби матері. За два місяці до смерті мати зламала шийку стегна, не могла ходити, більше місяця позивач доглядав за нею, потім помістив матір у хоспіс, заплативши 8000 грн за догляд.

Позивач самостійно поніс витрати на поховання матері: ритуальні послуги та пам`ятник.

Після смерті матері позивач та його сестра - відповідачка є спадкоємцями першої черги. Спадщину він прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований з матір`ю на день її смерті. До смерті матері відповідачка не вживала ніяких юридичних дій по оформленню спадщини, щоб мати не довідалась про заповіт і не оформила частку майна на його користь. Про заповіт батька не на його користь позивач довідався від нотаріуса 10.07.2023.

26.02.2024 до суду від відповідача в особі її представника надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що у грудні 2021 року, вже після смерті матері, брат ОСОБА_1 , відмовився йти до нотаріуса з питання спадщини, мотивуючи тим, що все переоформлення повинного вирішитися автоматично та безкоштовно. Про заповіт позивачу стало відомо у 2017 році від відповідачки. Не погодилася із твердженнями відповідача про те, що вона не доглядала за хворою матір`ю. Батьки жили в с. Перекоп Харківської область Валківського району з 1989 по 2015 рік. Всі ці роки відповідач ОСОБА_3 їздила до них у вихідні дні та відпустки: займалася ремонтом у будинку, роботою на городі, привозила продукти. Коли у 2014 році брат перевіз матір до квартири, ОСОБА_3 звільнила свою кімнату для матері, сама перейшла жити до кімнати дочки площею 10 кв.м. Дочка відповідача ОСОБА_8 пішла з квартири, винаймала житло, оскільки їй не вистачало житловою площі для проживання. Відповідач стверджує, що вона займалася лікування матері, їздила з нею до психоневрологічного диспансера, зверталася до невропатолога за місцем проживання, періодично викликала лікаря додому, прибирала у квартирі. Брат у прибирання участі не брав. Матір мала пенсію члена сім`ї загиблого, сума якої перевищувала заробітну плату відповідача, тому відповідачка не могла фінансово допомагати матері. З травня 2014 року і до смерті матері позивач розпоряджався її пенсією, похорон було організовано за рахунок заощаджень матері, а не за рахунок брата.

Відповідач зазначає, що позивач не надав будь-яких доказів щодо ухилення від надання спадкодавцеві допомоги на потребу спадкодавця в такій допомозі, не обґрунтував перебування спадкодавця саме в безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби або інших обставин.

28.02.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просив вважати відзив необґрунтованим. Зазначає, що в період з 1989 по 2014 роки батьки не потребували допомоги, він також приїздив до батьків у село та допомагав їм. Город відповідачка обробляла для себе та своєї заміжньої дочки. Відповідачка приїздила до батьків з корисливих мотивів, умовляла батьків залишити на неї заповіт та примусила батька підписати заповіт, позивача відмовляла їздити до батьків. Про заповіт позивачу не було відомо, відповідачка приховала від нього цей факт. Відповідачка повідомила про те, що в березні 2009 року ходила до нотаріуса з питань оформлення спадщини, на що нотаріус повідомив, що це робити необов`язково, краще оформити спадщину після смерті матері. Позивачу про візит до нотаріуса відповідачка не повідомляла, щоб він не дізнався про заповіт. Після смерті батька відповідачка їздила до матері, щоб та віддала пенсійну карту, мати за кожен візит платила відповідачці кошти. Відповідачка, посилаючись на звернення до лікарень у зв`язку зі станом здоров`я матері, не надає доказів. Дочка відповідачки виїхала з квартири до чоловіка, відповідачка переїхала до меншої кімнати, оскільки вона була тепліша, ніж більша з балконом. Відповідач працює, а тому мала можливість фінансово допомагати матері. Відповідач вмовляла матір залишити на неї заповіт, а коли мати відмовила, стала знущатися над нею. Все лікування матері здійснювалося за рахунок позивача.

25.03.2024 представник відповідача надав заперечення, відповідно до яких матері сторін робили операцію з видалення катаракти. Батькові у 1994 році проводилася операція з видалення грижі в лікарні №18 м. Харкова, у 2003 р. - операція з видалення глаукоми в лікарні №14 м. Харкова, у 2004 р. проходив ЛТЕК; у 2006 р. через бешихове запалення ноги перебував у лікарні №18, у лютому 2008 р. пережив ішемічний інсульт, після якого перебував у лежачому стані, у листопаді 2008 р. стався повторний інсульт. Відповідач допомагала батькам по господарству, позивач у цьому участі не брав. До 1996 року брат жив за рахунок відповідачки та запропонував, що він буде готували. Відповідач зазначає, що привозила матері одяг та забезпечувала іншими необхідними повсякденними речами.

Ухвалою від 21.12.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.02.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано: з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (61146, м. Харків, вул. Валентинівська, 27-Г):

1) належним чином завірену спадкову справу після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) належним чином завірену спадкову справу після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 ;

з Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер №3» Харківської міської ради (м. Харків, вул. Алчевських, 32): відомості про знаходження на обліку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , у разі якщо вона знаходилася на обліку у диспансері повідомити: з якого часу та з яким діагнозом, чи знаходилася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в безпорадному стані у зв`язку із захворюванням, чи потребувала стороннього догляду.

18.03.2024 до суду на виконання ухвали з з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшли витребувані докази.

26.03.2024 з Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер №3» на виконання ухвали суду надійшла відповідь.

Ухвалою суду від 27.03.2024 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду. Постановлено викликати та допитати у судовому засіданні свідків: ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , позивача ОСОБА_1 (за клопотанням позивача); ОСОБА_13 , ОСОБА_8 (за клопотанням відповідача).

У подальшому в судовому засіданні позивач відмовився від допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відмова була прийнята судом.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що його мати мала право на 7/12 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У 2015 році стан здоров`я матері погіршився та він забрав її до квартири. Відповідач була проти. У матері була деменція, вона перебувала в безпорадному стані. Мати не могла готувати їжу, митися, відвідувати туалет. Позивач мив матір, годував, водив на прогулянки, переодягав, прав. Було таке, що мати блукала біля дому, викликали швидку. За шість років відповідачка нічого не робила для матері. За 2 місяці до смерті мати зламала шийку стегна, він взяв відпустку, щоб доглядати за матір`ю, у неї з`явилися пролежні, годував через трубочку. Положив матір у хоспіс, де вона померла через 11 днів. Позивач самостійно поховав матір, сплатив 25 тис грн, поставив пам`ятник. Позивач зазначає, що водив матір до лікарні, їй виписали 13 найменувань лік, в місяць витрачав приблизно 2 тис грн. Відповідачка не займалася лікуванням матері. З диспансеру приходили лікарі, оглядали матір, у матері була манія переслідування, встановили діагноз: деменція. Позивач звертався за допомогою по догляду за матір`ю до відповідача, вона відмовила. Мати просила у відповідача їжу, остання відмовляла. Відповідач намагалася заволодіти пенсійною картою матері, била матір по руках, загоняла її до кімнати. У відповідачки була неприязнь до матері. Міняв підгузки, прибирав позивач. Коли позивач перевіз до квартири матір, дочка відповідачки переїхала з квартири до орендованого житла. Позивач зазначив, що вранці готував сніданок матері, залишав у неї в кімнаті та йшов на роботу. Поки він був на роботі матір`ю ніхто не опікувався. До поліції у зв`язку із побиттям матері не звертався. Відповідачка працювала, дочка її не проживала в квартирі. Було таке, що матір затопила сусідів, після чого кухню закривали на засов.

Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Надала пояснення, відповідно до яких брат (позивач) не прибирав. У липні 2014 року позивач сказав, що привезе матір, її з дочкою згонить до однієї кімнати та будуть їх бити. До 1996 року позивач жив за рахунок відповідача. Відповідач працювала по 2 дні на тиждень, готувала матері кисіль, давала ліки, прибирала. Лікар з диспансеру не приходив. Матір вона не била. Відповідач повідомила, що з 2012 року хворіє артритом рук та ніг, мати була фізично сильною. Її дочка переїхала з квартири, звільнила кімнату для матері. Відповідач підтвердила, що мив матір та міняв підгузки брат, оскільки матір їй не давалася, виривалася. Пенсійна карта матері була у брата. Прав у пральній машині брат. Відповідач віддавала матері свою одежу. Квартира належала батькові. На прогулянку матір виводив брат, бо у відповідача артрит.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, показання позивача як свідка, показання свідків, встановив такі обставини.

Батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.8).

Батьками відповідача ОСОБА_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.9).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.6).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Перекіп Валківського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданим 09.01.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкові №4 Харківського міського управління юстиції (а.с.7).

Кооперативна квартира за адресою: АДРЕСА_2 кооператив «Пожарний» зареєстрована за ОСОБА_6 , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 22.05.1992 за реєстровим №5826 (а.с.10).

Відомості щодо квартири АДРЕСА_1 у Державному реєстр речових прав, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек відсутні, що вбачається із інформаційної довідки №345362995 від 05.09.2023 (а.с.11).

Відповідно до довідки ОСББ «Пожарний» №17 від 15.08.2023 ОСОБА_6 був членом ЖСК «Пожарний» та власником квартири АДРЕСА_1 . Пайовий внесок виплачено у повному обсязі в сумі 5736,32 грн. Перший внесок в сумі 2272,36 грн внесено в липні 1979 року. Останній внесок в сумі 3463,96 грн в вересні 1985 року. ОСББ «Пожарний» є правонаступником ЖСК «Пожарний» (а.с.12).

Відповідно до довідки КП «Харківське міське БТІ» №1137798 від 19.09.2023 про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна (інформація з паперових носіїв на 31.12.2012) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі довідки ЖБК «Пожарний» від 04.05.1992, №174 (а.с.13).

Відповідно до заповіту посвідченого 22.06.2006 секретарем виконавчого комітету Перекіпської сільської ради Валківського району Харківської області Постольною С. Л. ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все його майно, яке йому буде належати на день смерті та на яке він за законом буде мати право заповів ОСОБА_3 (а.с.14).

Станом на 21.08.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 (а.с.15).

Станом на 03.01.2009 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , що підтверджується листом Департаменту реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради №2201/0/50-23 від 06.09.2023 (а.с.16-17).

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 29.12.1951 ОСОБА_6 та ОСОБА_16 уклали шлюб 16.02.1951 (а.с.21).

Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори №2152 від 25.10.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частку померлої у спільній власності та свідоцтв про право на спадщину на підставі того, що на підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності та у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів на майно, які знаходяться у іншого спадкоємця, який відмовився їх надати нотаріусу (а.с.32).

Відповідно до довідки №6562 22.06.2021 ОСОБА_5 отримала закритий перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням. До лікаря звернулися 24.06.2021 (а.с.33).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова вартість квартири на 25.10.2023 становить 972 900,00 грн (а.с.35-70).

Відповідно до листа КНП «Міська поліклініка №11» Харківської міської ради від 23.10.2023 №745/0/522-23 повідомлено, що ОСОБА_5 перебувала на диспансерному обліку у закладі охорони здоров`я протягом 20 років. Діагноз: ішемічна хвороба серця, дифузійний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 3, СН ІІ А ст. З огляду на похилий вік потребувала сторонньої допомоги. ОСОБА_5 лікарем - терапевтом надавалася медична допомога вдома, але ОСОБА_5 відмовлялася від призначених лікарем обстежень (а.с.71).

Відповідно до довідки КНП «Харківський психоневрологічний диспансер №3» б/н від 14.05.2021 ОСОБА_5 дійсно хворіє на важке хронічне захворювання центральної нервової системи. Під наглядом КНП «МШНД №3» ХМР з 29.11.2017. З 04.01.2018 була доставлена до ЗОКПЛ бо загубилася вночі в місті, був встановлений діагноз судинна деменція (а.с.72).

При цьому в довідці не зазначено на яке саме важке хронічне захворювання центральної нервової системи хворіє ОСОБА_5 та ким був встановлений діагноз "судинна деменція".

Між ФОП ОСОБА_17 та ОСОБА_1 09.08.2021 було укладено договір про надання послуг в інтересах ОСОБА_5 , визначена вартість 8000 грн. У договорі зазначено строк його дії до 09.08 (рік не зазначено) (а.с.73-75).

Позивачем надано суду бланк прийому замовлено на виготовлення пам`ятника (а.с.76), договір - замовлення №000131 на організацію та проведення поховання (а.с.77), акти на ритуальні послуги (а.с.78, 79).

Відповідачем надано медичну документацію щодо її стану здоров`я: копія консультативного висновку лікаря - спеціаліста тощо(а.с.103-106).

ОСОБА_6 мав статус ветерана війни - учасника бойових дій, був особою з інвалідністю 2-ої групи, що підтверджується відповідними посвідченнями (а.с.107).

ОСОБА_5 мала статус дружини померлого інваліда війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 від 18.03.2009 (а.с.107).

Відповідачем надана довідка про розмір пенсії, проте не в повному обсязі, тому вона судом до уваги не приймається, оскільки неможливо встановити кого саме стосується зазначена довідка, за який період нарахована пенсія, тобто цей доказ є неналежним (а.с.108-110).

Відповідно до довідки П`ятої Харківської державної нотаріальної контори від 12.02.2024 №381/02-14 повідомлено, що 17.12.2021 спадкоємцем першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано заяву про прийняття спадщини фактом сумісного проживання зі спадкодавцем, яку зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №3741 та заведено спадкову справу №1477/2021; 03.08.2023 спадкоємцем першої черги ОСОБА_1 , який прийняв спадщину фактом сумісного проживання зі спадкодавцем, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , , було подано заяву про те, щоб не видавати свідоцтво про право на спадщину іншому спадкоємцю в зв`язку зі зверненням до суду, зареєстровано в журналі реєстрації вхідних документів за вх.№986/02-14, долучено до матеріалів спадкової справи №1477/2021. Матеріали спадкової справи містять заповіт не на користь ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину видано не було.

Крім того, повідомили, що: 17.12.2021 спадкоємцем першої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було подано заяву про прийняття спадщини, яку зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №3742 та заведено спадкову справі №1478/2021; 19.10.2023 спадкоємцем першої черги ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а у разі неможливості - постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії для звернення до суду, яку зареєстровано у журналі вхідних документів за вх.№1716/02-14 та долучено до спадкової справи №1478/2021. Свідоцтво про право на спадщину видано не було (а.с.116).

З матеріалів спадкової справи №1477/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , які були витребувані ухвалою суду, вбачається, що 17.12.2021 ОСОБА_3 звернулася до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_6 (а.с.132, 156 зворот). Також в матеріалах спадкової справи містяться: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (а.с.133); копія паспорта, картка РНОКПП ОСОБА_3 (а.с.133-135); копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.135); копія заповіту, складеного ОСОБА_6 (а.с.135 зворот); копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 29.12.1951 (а.с.136); копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с.136, 156); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.137); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.137-138); витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 (а.с.138 зворот); картка прописки (форма А), поквартирна карточка за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.139-141); запит про надання відомостей про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень станом до 2013 року (зворот а.с.141); довідка про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.142); запит про надання відомостей з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо технічних характеристик об`єкту нерухомого майна, відповідно до вимог чинного законодавства України при проведенні технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (зворот а.с.142); довідка про технічну характеристику об`єкту (з обстеженням) (а.с.143); технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.143 зворот); витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.144-145); лист П`ятої Харківської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 (а.с.146); заява ОСОБА_1 до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори про те, щоб не видавати свідоцтво на спадщину за заповітом, оскільки буде звертатися до суду за захистом свої прав від 10.07.2023 та 03.08.2023 (а.с.147 зворот, 151); копія паспорта ОСОБА_1 (а.с.148-150, 154); копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.150 зворот, 155 зворот); копія позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності на спадщину, заява про забезпечення позову (а.с.151 зворот - 153); заява ОСОБА_1 про надання інформації (а.с.а.с153 зворот); картка РНОКПП ОСОБА_1 (а.с.155); копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.157); довідка про наявність спадкової справи та коло спадкоємців (а.с.157 зворот - 158).

З матеріалів спадкової справи №1478/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , які були витребувані ухвалою суду, вбачається, що 17.12.2021 ОСОБА_3 звернулася до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5 (а.с.159 зворот). Також в матеріалах спадкової справи містяться: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с.160, 167); копія паспорта, картка РНОКПП ОСОБА_3 (а.с.160 зворот- а.с.162); копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.162); копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 29.12.1951 (а.с.162 зворот, 167 зворот); копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (а.с.163 зворот, 166 зворот); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.164); витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с.165); інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харкова (а.с.165 зворот); заява ОСОБА_1 про оформлення спадщини від 19.10.2023 (а.с.166); копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.168); копія паспорта ОСОБА_1 , РНОКПП (а.с.168 зврот-169); довідка про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.170); копія довідки №17 від 15.08.2023 виданої ОСОБА_1 . Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пожарний» (а.с.170); копія реєстраційного посвідчення від 22.05.1992 (а.с.171); довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.08.2023 (а.с.171 зворот); лист Департаменту реєстрації №2201/0/50-23 від 06.09.2023 ОСОБА_1 (а.с.172); договір про купівлю-продаж житлового будинку за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Перекіп (а.с.173); технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.174-175); постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку померлої у спільній власності та свідоцтва про право на спадщину (а.с.175 зворот-176).

Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер №3» Харківської міської ради №719 від 19.03.2024 ОСОБА_5 одноразово, по направленню лікаря районної поліклініки, 29.11.2017 була оглянута лікарем-психіатром КНП «МПНД №3» ХМР. Діагноз: церебральний атеросклероз, вікові зміни. Під наглядом не перебуває (а.с.182).

Позивач ОСОБА_1 допитаний у судовому засіданні як свідок пояснив, що його мати та батько жили у с. Перекіп Валківського району Харківської області з 1990 року до смерті батька у 2009 р. Батьки були здорові, догляду не потребували. Позивач часто їздив до батьків, 2-3 рази на місяць, на вихідні, працював там: зробив навіс, свердловину, ремонтував будинок, займався сільськогосподарською роботою. Відповідач також приїзжала до батьків, допомагала. Мати залишилася у селі після смерті батька. У 2014 р. мати з відповідачкою полаялися. У 2015 р. у матері стався мікроінсульт, розпочалася деменція і позивач забрав її до квартири у місті. У квартирі також жила відповідач та її дочка, вони обрали маленьку кімнату, оскільки вона тепла. Позивач привіз матір. Відповідач кричала, що не пустить мати. Дочка відповідачки пішла жити на квартиру. З серпня 2015 р. мати потребувала допомоги, не доглядала за собою. Відповідач не випускала мати з кімнати. Відповідач готувала їжу поки він був у лікарні (у 2016 р.) Їжу матері відповідач не готовила, варила кисіль декілька разів. Позивач готував їжу, гуляв, прибирав у матері. Спочатку звертався до відповідача за допомогою по догляду за матір`ю. Він купував дорогі ліки матері, водив її до поліклініки. Мати вночі взимку пішла, перехожі викликали швидку, відвезли до 5-ї лікарні, їздив за нею. Підгузки купував, одежу міняв, прав позивач. Пенсії матері вистачало на всі витрати на неї. Позивач працює на підприємстві, уходив о 6:20, повертався о 17:00. Коли йшов на роботу борщ залишав на столику із сніданком. Мати сама була вдома до 17. Відповідача також не було вдома, вона працювала, іноді о 17 була вдома, іноді - ні. Матір потребувала постійного догляду, інвалідність їй не встановлена, оскільки він не звертався з цього приводу. У них з відповідачем були сварки щодо матері. Позивач періодично звертався за допомогою матері до відповідача.

Допитані у судовому засіданні свідки показали таке.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що з сторонами були сусідами, з ОСОБА_1 спілкуються, із ОСОБА_3 раніше спілкувалися, тепер - не спілкуються. ОСОБА_18 була свідку як мати, давно її знає, років 20. ОСОБА_18 з чоловіком проживали в с. Перекіп Валківського району, сусідами були з ними. ОСОБА_19 потребувала догляду. Позивач приїжав 1-2 рази на місяць до матері. ОСОБА_20 також приїжала на фрукти, взимку свідка не було, тому не знає чи приїжали ОСОБА_21 . Віра погано ставилася до матері, казала матері та ОСОБА_22 щоб «вони скоріше здохли». У 2014-2015 р.р. ОСОБА_20 побила матір. ОСОБА_19 не впізнавала ОСОБА_23 . Свідок дзвонила ОСОБА_22 , він приїжав, готував їжу, сказала, щоб на зиму матір не залишали, ОСОБА_22 забрав мати. ОСОБА_20 кричала, що матір вона не пусте, вб`є її. Свідок жодного разу не була в квартирі у сторін. Знає, що в квартирі жили дочка, син та онучка ОСОБА_24 . Внучка пішла з дому, бо потрібно було звільнити кімнату ОСОБА_24 . З 2015 р. не бачила ОСОБА_25 . В її присутності позивач не звертався до відповідача по допомогу матері.

Свідок ОСОБА_26 , яка є сусідкою по під`їзду ОСОБА_27 та ОСОБА_22 , показала, що позивач гуляв з матір`ю кожного дня з 2015 р. і до війни, вони з чоловіком зустрічалися з ОСОБА_22 та його матір`ю приблизно о 17 годині. Виходила мати, потім ОСОБА_22 , мати брала його під руку. Було таке, що мати йшла за ними з чоловіком. Щодо стану здоров`я матері ОСОБА_22 сказати нічого не може, не спілкувалася з нею, про стан її здоров`я у позивача не цікавилася. ОСОБА_28 мати позивача самостійно, одягнена була по сезону, охайно. Було таке, що ОСОБА_22 просив допомогти, оскільки матір впала та необхідно було її винести на вулицю.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що сім`ю ОСОБА_21 знає більше 30 років. Відповідач її колега, мати - одиначка, тому допомагав відповідачу по дому. Батьки ОСОБА_30 купили будинок років АДРЕСА_3 , приїздив туди для надання допомоги: ремонтував насос, допомагав робити паркан, збирати врожай, допомагав у технічних питаннях. ОСОБА_20 їздила до батьків регулярно, допомагала. ОСОБА_22 також їздив до батьків, з ним свідок знайомий. Декілька разів свідок приходів додому до відповідачки, коли там вже жила бабуся, яка казала, що в неї все добре. Років 8 тому відповідач відремонтувала дві кімнати свою та батьківську, туди переїхала дочка ОСОБА_30 . Після смерті батька відповідач їздила допомагати матері. Потім матір забрали до квартири. У матері було безпам`ятство, вона говорила плутано, не пам`ятала дати, вимазувала стіни. Рази чотири був у квартирі коли там проживала ОСОБА_33 . В квартирі було прибрано, чисто, ОСОБА_33 не скаржилася на дочку. Свідку розповіли, що мати ОСОБА_30 забрали, оскільки подзвонив голова та сказав, що ОСОБА_33 не може потрапити до будинку, ключів не було. Відповідачка працювала, спочатку 5 днів на тиждень, потім - 2 дні та тиждень. З матір`ю гуляв постійно ОСОБА_22 , у ОСОБА_30 був артрит. На похоронах свідок не був присутній та хто саме хоронив матір, не знає. ОСОБА_20 розповідала, що матір кормила і вона, і ОСОБА_22 . Відповідачка на матір свідку не скаржилася. Свідок бачив, що ОСОБА_33 була слаба, не активна, за нею потрібен був догляд.

Свідок ОСОБА_14 , яка є племінницею позивача та дочкою відповідача, показала, що бабуся та дідусь у 1994 році переїхали у село. У 2015 році позивач привіз бабусю додому за місцем прописки. В квартирі жили свідок, мама та дядько. Бабусю заселили у кімнату мами, свідок переїхала до орендованого житла. До квартири приходила 3-4 рази на місяць. З бабусею не спілкувалася, вона не впізнавала онуку. Ремонт робила свідок, меблі купувала, порядок підтримували, мама прибирала. Дядька не було коли вона приходила здебільшого. Бабу годували дядя та мама. Щодо лік їй не відомо. У серпні 2021 року баба померла. Вона не доглядала за собою, здебільшого лежала, ходила до туалету сама. Документами займалася відповідач завжди, зокрема і перерахунком пенсії. Мама до певної міри висловлювала своє незадоволення щодо переїзду баби. У кімнаті баби речі були розкидані, були запахи. За бабою доглядали дядько та мама. Мама слідкувала щоб баба не відкривала двері, газ та воду, на всі двері були встановлені замки, окрім ванної, з метою безпеки. Свідок була присутня на кремації, похорони оплатив в більшості дядя, мамі надали допомогу на роботі. Мама прибирала, готувала їжу, чай, кисіль. Дядя купував харчі, одяг тощо за свої кошти та пенсію баби. Також дядя мив бабу, гуляв з нею.

1)Щодо позовної вимоги про усунення ОСОБА_3 від права спадкування за законом як особи, що ухилялася від допомоги спадкодавеці ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через похилий вік, тяжку хворобу була в безпорадному стані, суд зазначає таке.

Усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду.

Статтями 202, 203 СК України встановлено обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред`явлена лише після смерті спадкодавця.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК повинна мати місце сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Як встановлено судом, зокрема із показань свідків, позивач та відповідач проживали в одній квартирі зі спадкодавцем, їхнею матір`ю, ОСОБА_5 , та кожен з них в тій чи іншій мірі вчиняв дії щодо забезпечення підтримки та допомоги спадковацеві. При цьому позивач зазначив, що пенсії матері вистачало на її потреби та банківська карта, на яку надходила пенсія матері, перебувала саме у позивача та він розпоряджався коштами матері.

У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження твердження позивача про те, що відповідач ухилялася від допомоги матері. Позивач підтвердив, що відповідачка та її дочка звільнили кімнату для спадкодавця, матері сторін. І позивач, і відповідач робили, тому у робочий час їх мати ОСОБА_35 перебувала вдома сама. Те, що відповідач була незадоволена переїздом матері до квартири, що саме позивач гуляв з матір`ю, не свідчить про її ухилення від надання допомоги спадкодавцеві.

Під безпорадним станом необхідно розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку із чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця необхідно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

З листа КНП «Міська поліклініка №11» Харківської міської ради вбачається, що ОСОБА_5 з огляду на похилий вік потребувала сторонньої допомоги. При цьому наявність у спадкодавця діагнозу - деменція, про що зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, медичний заклад КНП «Міська поліклініка №11» Харківської міської ради, на диспансерному обліку в якому протягом двадцяти років перебувала ОСОБА_5 , підтвердив такі діагнози: ішемічна хвороба серця, дифузійний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 3, СН ІІ А ст.

Комунальне некомерційне підприємство «Міський психоневрологічний диспансер №3» Харківської міської ради своїм листом на ухвалу суду підтвердило такий діагноз ОСОБА_5 : церебральний атеросклероз, вікові зміни.

Отже, суд не бере до уваги довідку КНП «Харківський психоневрологічний диспансер №3» б/н від 14.05.2021, в якій зазначено про встановлення ОСОБА_5 діагноз судинна деменція, оскільки цей діагноз спростований листом КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» Харківської міської ради №719 від 19.03.2024, направленим на виконання ухвали суду про витребування доказів.

З урахуванням встановлених обставин та доказів, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_5 , яка через похилий вік перебувала у безпорадному стані, а тому позовна вимога про усунення ОСОБА_3 від права спадкування за законом як особи, що ухилялася від допомоги спадкодавеці ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

2)Щодо позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на 7/12 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає таке.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_36 нотаріус у своїй постанові зазначила ненадання правовстановлюючих документів на майно.

У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно (п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об`єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56.

На виконання постанови КМУ від 27 лютого 1995 року № 150 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" були прийняті Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Правила встановлювали порядок державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. До об`єктів нерухомого майна, що підлягали державній реєстрації, відносяться: жилі будинки (домоволодіння), розташовані на земельній ділянці під окремим порядковим номером на вулиці, площі, провулку; нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках; вбудовані в жилі будинки нежилі приміщення (як частини цього будинку); квартири в багатоквартирних будинках.

Відповідно до п. 4.1 зазначених Правил оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводилось із видачею свідоцтва про право власності: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна; власникам спільних будівель, які на законних підставах здійснили перебудову, прибудову, внаслідок чого змінились належні їм частки; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески та в інших випадках. Державні органи приватизації видавали свідоцтва наймачам квартир у державному житловому фонді, які приватизували їх відповідно до Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду". Правила втратили чинність на підставі наказу Держархітектури від 9 червня 1998 року № 121.

На виконання постанови КМУ від 18 лютого 1998 року № 192 "Про заходи щодо створення системи реєстрації прав на нерухоме та рухоме майно" прийнято Інструкцію про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом Держбуду України від 9 червня 1998 року № 121, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839.

Інструкція втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36 у зв`язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав.

Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3).

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Спори розглядалися судами про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухоме майно (договір міни, купівлі-продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок, видане сільською радою), але документи не були зареєстровані в БТІ.

Водночас з довідки КП «Харківське міське БТІ» ХМР вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі довідки ЖБК «Пожарний» від 04.05.1992, №174.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

У разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

За таких обставин, визнання права власності в порядку спадкування в даному випадку у судовому порядку не підлягає, оскільки у суду відсутні відомості про втрату правовстановлюючих документів на квартиру, неотримання спадкодавем свідоцтва про право власності та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем. Навпаки, довідкою БТІ підтверджується реєстрація квартири за спадкоємцем ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Визначення судами частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27 - 31 ЦПК, оскільки судом вирішується питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв`язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Захист права на обов`язкову частку в спадщині може здійснюватись шляхом пред`явлення вимог про визнання права на обов`язкову частку в спадщині (ст. 1241 ЦК), перерозподіл спадщини (ст. 1280 ЦК), визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (ст. 1301 ЦК).

Судам слід звернути увагу, що книга шоста ЦК не містить норм, відповідно до яких можливе застосування такого захисту цивільних прав та інтересів, як позбавлення, скасування обов`язкової частки в спадщині. Відповідно до норм ст. 1224 ЦК особа, в тому числі спадкоємець, який має право на обов`язкову частку в спадщині, може бути усунена від права на спадкування.

Спадкування обов`язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268 - 1269 ЦК.

Право на обов`язкову частку в спадщині не залежить від змісту заповіту, отже рішення суду про визнання недійсним заповіту в частині, що порушує права спадкоємця на обов`язкову частку в спадщині, не вимагається.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на обов`язкову частку в спадщині зазначена відмова може бути оскаржена до суду в порядку позовного провадження.

Таким чином, позивачем не вичерпано можливості реалізували своє право на спадкування за законом після смерті спадкоємця, його матері, ОСОБА_5 , в нотаріальному порядку, оскільки правоустановлюючий документ на спадкове майно не втрачено, право власності на спадкове майно зареєстровано в БТІ, а тому звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування є передчасним.

Отже суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом та визнання права власності на спадщину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне рішення суду виготовлено 02 січня 2025 року.

Суддя О.М.Тимош