Справа №639/1213/24
Провадження №2/639/744/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кобзар І.І.,

представника позивача за первісним позовом - адвоката Куляшової Г.С.,

представника відповідача за первісним позовом - адвоката Бєлєвцової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності на спадщину за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третіми особами зазначивши Державного нотаріуса Другої ХМДНК Теленкову І.В., Харківську міську територіальну громаду в особі Харківської міської ради, і просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок (літера « А-1» за планом), 1955 року побудови з житловою прибудовою (літера «А1-1» за планом) 1986 року побудови, прибудову (літера аі»- за планом)1986 року побудови, прибудову (літера «а3»- за планом) 1988 року побудови, ганок (літера «а2»- за планом), льох ( літера «Г»-за планом), сарай (літ « Ж») 1970 року побудови, сарай (літера «Н»- за планом)1988 року побудови, літню кухню ( літера «К»-за планом) 1978 року побудови, прибудову (літ «к»- за планом) 1978 року побудови, вбиральню (літера «Л»- за планом), огорожу №3,4,5, вигрібну яму №3 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , 1928 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , 1928 року народження. 31.05.1955 року рішенням Жовтневого райвиконкому № 13 ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка під будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Між тим, 04.10.1955 року рішенням Жовтневого райвиконкому було продовжено строк рішення Виконкому від 31.05.1955 року. 19.09.1955 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, даний договір нотаріально посвідчено. Будівництво будинку було завершено у 1956 році, а всі надвірні будівлі побудовані до 1988 року. Даний факт підтверджується Довідкою КП « Харківське Міське Бюро Технічної Інвентаризації» Харківської міської ради. Також у вищевказаній Довідці зазначено, що прибудову літ «аі» , прибудову літ «аЗ», сараї літ «Ж»,»Н», літню кухню літ « К» з прибудовою літ «К» побудовано до 05.08.1992 року, при цьому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 року будівництво ганку літ «а2», льоху літ «Г», вбиральні літ «Л», огорожі№3,4,5, вигрібної ями №6- не потребують документів, не підлягають прийняттю в експлуатацію, що дає право на виконання будівельних робіт. Факт перейменування АДРЕСА_1 підтверджується Довідкою з відділу питань топоніміки та охорони історико-культурного середовища.

ОСОБА_1 разом зі своїми батьками з моменту свого народження та до теперішнього часу зареєстрована у будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується Домовою книгою. Також з домової книги та довідки КП «Харківське міське Бюро Технічної Інвентаризації» № 231485 вбачається перейменування вулиці та зміна нумерації спірного житлового будинку. Отже ОСОБА_1 спадщину прийняла в установленому законом порядку, а саме шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини Після смерті батька - ОСОБА_3 , позивач, як спадкоємець першої черги за законом, для прийняття спадщини звернулася до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим 15.01.2010 року була заведена спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Матір позивача - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. У батька позивача було двоє дітей: вона та ОСОБА_6 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже спадкоємцем за правом представлення є її донька (онука спадкодавця) - ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Але, оскільки ОСОБА_2 , на 1/2 частину спадкового майна не претендує, ОСОБА_1 вважає, що має право відповідно до ст.1261 ЦК України на спадщину після смерті свого батька. Оскільки будівництво будинку та надвірних будівель батько здійснював у 1958-1986 роки, він, як і більшість громадян на той час, своє право власності в БТІ не зареєстрував (не оформив), про що свідчить Довідка КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 2314185, за змістом якої за адресою по АДРЕСА_4 заінвентаризовано житловий будинок з надвірними будівлями, але право власності не зареєстровано. 08.12.2023 року ОСОБА_1 отримала від державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкової І.В Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутнє зареєстроване в установленому законом порядку право власності на спадкове майно.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 , посилаючись на положення ст.ст. 392, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.03.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, призначено підготовче засідання.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, а також зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому позивач просить визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку (літера « А-1» за планом), 1955 року побудови з житловою прибудовою (літера «А1-1» за планом) 1986 року побудови, прибудову (літера аі»- за планом)1986 року побудови, прибудову (літера «а3»- за планом) 1988 року побудови, ганок (літера «а2»- за планом), льох ( літера «Г»- за планом), сарай (літ « Ж») 1970 року побудови, сарай (літера «Н»- за планом)1988 року побудови, літню кухню ( літера «К»-за планом) 1978 року побудови, прибудову (літ «к»- за планом) 1978 року побудови, вбиральню (літера «Л»- за планом), огорожу №3,4,5, вигрібну яму №3, в порядку спадкування за правом представлення після смерті дідуся - ОСОБА_3 , 1928 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 35 років померла її рідна мама - ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 73 років померла її рідна бабуся - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік помер її рідний дід - ОСОБА_3 , 1928 року народження, який на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . На день смерті діда залишилось майно: житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , де проживав і був зареєстрований спадкодавець, а також ОСОБА_2 і позивач за первісним позовом ОСОБА_7 . Отже з 2007 року ОСОБА_2 зареєстрована і безпосередньою проживала разом з дідусем, позивачем та її сином за місцем реєстрації дідуся та місцезнаходженням спадкового майна: АДРЕСА_1 , що підтверджується записом про реєстрацію місця проживання у її паспорті. ОСОБА_2 , як онука спадкодавця, є спадкоємцем за правом представлення в порядку ст.1266 ЦК України, оскільки донька спадкодавця - її мати - ОСОБА_6 , якій би за законом належала 1/2 частка спадкового майна, на момент відкриття спадщини померла. Натомість ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого діда - ОСОБА_3 , тому претендує на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК України. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що їй ніде більше жити та у неї відсутні кошти на придбання хоч якогось житла. Оскільки законодавцем не встановлено строк для оформлення спадкових прав, через відсутність коштів для такого оформлення, вона не зверталася до органів нотаріату, тому не має змоги надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Водночас, у даній справі наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2023 року №1981/02-31/п, долучена ОСОБА_1 до первісного позову.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_2 посилаючись на ст.ст. 392, 1223, 1258, 1261, 1266 ЦК України вимушена звернутися до суду з даним зустрічним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про зміну позовних вимог, в якій у зв`язку з надходженням зустрічного позову, просить визнати за нею право власності на 1//2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані заяви по суті справи, в тому числі відзив, зустрічний позов і заява про зміну позовних вимог прийняті судом до спільного розгляду у підготовчому засіданні 16.05.2024 року ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2024 року клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності на спадщину за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено. Зобов`язано Державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкову І.В. надати суду: завірену копію спадкової справи №13/1/2010, заведеної після смерті ОСОБА_3 , 1928 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувані докази надані суду.

Також позивачем за зустрічним позовом надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2024 року, якою державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після діда - ОСОБА_3 , 1928 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.08.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності на спадщину за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Куляшова Г.С. в судовому засіданні надали вступне слово, в якому змінені позовні вимоги за первісним позовом підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на викладені у первісному позові обставини, проти задоволення зустрічного позову не заперечували.

Представник відповідача, а також позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвокат Бєлєвцова О.С. надала вступне слово, в якому позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на викладені у відзиві та зустрічному позові обставини, змінені позовні вимоги за первісним позовом визнала.

Третя особа за первісним та зустрічним позовом державний нотаріус Другої Харківської міської нотаріальної контори Теленкова І.В. надала письмову заяву, в якій просила розглянути цивільну справу у її відсутність.

Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовом Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

У судове засідання 11.11.2024 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, представники сторін надали заяви про подальший розгляд справи у їх відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №287 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.06.1955 року. Її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.8, 86, 148).

Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.06.2010 року, 17.05.1986 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №276. Прізвище дружини було змінено на « ОСОБА_9 » (а.с. 11, 149, 152-154).

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 17.05.1989 року, шлюб, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розірвано 17.05.1989 року, про що зроблено відповідний актовий запис №242. Прізвища дружини та чоловіка після розірвання шлюбу залишені без змін (а.с.150).

Рішенням №21 виконкому Краснобаварської районної ради м. Харкова від 04.10.1955 року «Про продовження строку рішення виконкому від 31.05.1955 року про виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку гр. ОСОБА_3 виконком, зокрема, вирішив: виділити ОСОБА_3 в безстрокове користування земельну ділянку в розмірі 600 м. кв. по АДРЕСА_2 за рахунок садиби гр. ОСОБА_10 по АДРЕСА_5 . Строк оформлення документів в архітектурному управлінні райжилуправлінні та нотаріальній конторі - грудень 1955 року. Строк закінчення будівництва житлового будинку - жовтень 1958 року (а.с. 12).

До цього 03.09.1955 року було складено акт зазначення меж земельної ділянки загальною площею 600 кв.м (а.с.21) та 19.09.1955 року між виконкомом Краснобаварської районної ради м. Харкова та ОСОБА_3 укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки загальною площею 600 м. кв. по АДРЕСА_2 для будівництва житлового будинку. Даний договір було нотаріально посвідчено 05.11.1955 року за №6438 та зареєстровано в райжилуправлінні 04.11.1955 року за № 378 (а.с. 13-14).

В подальшому довідкою від 08.11.2023 року відділу з питань топоніміки та охорони історико-культурного середовища підтверджено, що найменування АДРЕСА_1 виникло 09.10.1968 року в результаті поділу існуючої вулиці Приміської і в реєстрі назв урбанонімів м. Харкова, затвердженого рішенням 9 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 25.12.2002, зазначено єдину чинну на сьогодні назву - АДРЕСА_1 (а.с.16). При цьому номер будинку АДРЕСА_6 , що підтверджується довідкою від 06.06.2012 р. КП «Харківського міського БТІ» (а.с.209). Саме за даною адресою ОСОБА_3 укладено договір на проведення технічного обслуговування системи газопостачання житлового будинку (а.с.20)

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 17.06.2009 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №8611 (а.с. 9, 145).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , донька померлого, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.02.1972 року, тобто і на момент смерті ОСОБА_3 , що підтверджується даними копії її паспорту (а.с.34-36), а також довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.39), і даними копії домової книги (27-29, 188-190).

ОСОБА_1 після смерті батька - ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом для прийняття спадщини звернулася до П`ятої Державної нотаріальної контори із заявою (а.с. 139) у зв`язку з чим 15.01.2010 року була заведена спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Нотаріусом не встановлено наявності чинних заповітів. (а.с. 30, 31, 155-166).

Дружина померлого - ОСОБА_5 , померла раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №14688 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 07.10.2008 року (а.с. 10, 146).

Відповідно до довідки Комітету району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова від 20.07.2012 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.11.1958 року по день смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті мешкали і постійно зареєстровані ОСОБА_1 - з 09.02.1972 року по цей день, ОСОБА_11 - з 23.09.2003 року по цей день, та ОСОБА_2 - з 25.10.2007 року по цей день (а.с. 186).

З довідки Комітету району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова від 20.07.2012 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.11.1958 року по день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті мешкали і постійно зареєстровані ОСОБА_1 - з 09.02.1972 року по цей день, ОСОБА_11 - з 23.09.2003 року по цей день, та ОСОБА_2 - з 25.10.2007 року по цей день (а.с. 187).

Згідно з довідкою, наданою на запит суду про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані за вказаною адресою станом на 01.03.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.39).

ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 і її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 (а.с.86)

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №475 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 04.06.1986 року. Батьками зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 85, 147).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 24.12.2001 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №3483 (а.с.87).

КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надана відповідь від 06.06.2012 року, де вказано, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи по АДРЕСА_4 ) заінвентаризовано житловий будинок з надвірними будівлями. Право власності не зареєстровано (а.с. 18).

Державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. 08.12.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний будинок не був зареєстрований нотаріальною конторою (а.с.22).

З відповіді державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкової І.В. вбачається, що за матеріалами заведеної спадкової справи №13/1/2010 після гр. ОСОБА_3 , 1928 року народження, який постійно проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на 04 серпня 2020 року наявні дані про те, що до складу спадкоємців гр. ОСОБА_3 входять: дочка спадкодавця - гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців, що звернулися до нотаріальної контори, немає. Ця інформація надана для реєстрації права власності гр. ОСОБА_3 згідно п. 66 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, що необхідно для оформлення спадкових прав спадкоємиці - гр. ОСОБА_1 (а.с. 32). Однак державна реєстрація не вчинена (а.с.206-207)

Вже під час розгляду справи ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після діда ОСОБА_3 , 1928 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В. 04.06.2024 року постановою відмовила ОСОБА_2 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її діда - ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який не зареєстровано (а.с.226).

Відповідно до довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.07.2023 року про технічну характеристику об`єкту (з обстеженням) встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який відповідає наступним характеристикам будинок з прибудовами літ «А-1» (дерево обкладене цеглою) 1955 року будівництва, загальною площею 83,4 кв.м , житловою площею 42,4 кв.м, льох літ «Г» цегла 1963, сарай літ «Ж» дерево 1970, літня кухня літ «К» з прибудовою літ. «к» цегла 1978, вбиральня літ «Л» дерево 1970, сарай літ. «Н» дерево 1988, огорожа №3,4,5 змішаний, вигрібна яма №6 цегла 1984. Примітка: прибудова літ. «а-1» (приміщення №І,ІІ,1-8,1-9) загальною площею 17,7 кв.м , прибудова літ «а3» (приміщення №ІІІ,1-10) загальною площею 3,3 кв.м до житлового будинку літ А-1, сараї літ «Ж», «Н», літню кухню літ. «К» з прибудовою літ. «к» побудовано до 05.08.1992. У зв`язку з вищезазначеним та уточнення лінійних розмірів приміщень загальна площа житлового будинку літ. А-1 складає 83,4 кв.м, житлова площа - 42,4 кв.м. Керуючись постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 року будівництво ганку літ «а2», льоху літ «Г», вбиральні літ «Л», огорожі №3,4,5, вигрібної ями №6 не потребує документів, що дають право на виконання будівельних робіт та не підлягає прийняттю в експлуатацію. У Довідці вказано, що назву « вулиця Набойченка Петра» уточнено згідно з рішенням ІХ сесії Харківської міської ради. Факт перейменування вулиці (з вул. Пригородня на вул. Петра Набойченка) також підтверджується Довідкою з відділу питань топоніміки та охорони історико-культурного середовища (а.с. 19).

Суду також надано копію технічного паспорту, виготовленого 28.07.2023 року КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації», розташоване за адресою АДРЕСА_1 , на підставі обстеження нерухомого майна (а.с. 23-26).

Згідно зі звітом з незалежної оцінки майна ТОВ «Консалтинг експертиза» оціночна вартість об`єкта з округленням - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 становить 256360, 59 грн. на дату оцінки 17.01.2024 року (а.с.33).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Захист права власності фізичних та юридичних осіб гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

Статті 15 та 16 ЦК України вказують, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Статтями 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так, згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, яка передбачає спадкування за правом представлення, передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Крім того, частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Нотаріусом відмовлено позивачу та відповідачу у видачі свідоцтв про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Отже право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів як за первісним так і за зустрічним позовом про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом є обґрунтованими.

Згідно з абзацом 2 частини другої якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до частини першої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

Так Верховний Суд в постанові від 18.12.2013 р. у справі №6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, зазначив, що у 1957 р. питання набуття права власності регулювались указом президії Верховної ради СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26.08.1948 і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради міністрів СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26.08.1948, які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. А тому за цими указом та постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт спорудження ним цього будинку з додержанням вимог указаних актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Отже, ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Питання оформлення правовстановлюючих документів на житлові будинки були врегульовані лише Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була затверджена Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та діяла до 1995 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95р). Пункт п.1 вказаної Інструкції встановлював, що реєстрацію будинків та домоволодінь проводять БТІ виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Така реєстрація здійснювалася на підставі правовстановлюючих документів. Якщо ж такі були відсутні, то особа повинна була звернутись до виконкому відповідної ради із заявою про видачу свідоцтва. Реєстраційні дані вносилися до реєстрових книг БТІ.

Отже, враховуючи надані сторонами докази і передбачені законом обставини, судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , 1928 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку. Даний договір було нотаріально посвідчено 05.11.1955 року за №6438 та зареєстровано в райжилуправлінні 04.11.1955 року за № 378, що відповідало чинному на той час законодавству. В подальшому будинок був збудований і отримав нову адресу, факт побудови і складу домоволодіння підтверджується довідкою КП «Харківське міськ БТІ» та технічним паспортом. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 (донька померлого) та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 (онука померлого) є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 і прийняли спадщину у передбачений законом строк, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і були зареєстровані разом зі спадкодавцем за однією адресою АДРЕСА_1 . Між тим оформити спадкові права в нотаріальній конторі виявилось неможливим через відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити право власності спадкоємців на нерухоме майно, яке належить їм в рівних частках з моменту відкриття спадщини і задовольнити первісний і зустрічний позови, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , 1928 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом на праві представлення після смерті діда - ОСОБА_3 , 1928 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, Конституцією України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1216, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261,1266, 1267, 1270, 1297 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , 1928 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом на праві представлення після смерті діда - ОСОБА_3 , 1928 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_7 ;

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ;

Треті особи за первісним позовом:

-Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І.В., , адреса: 61093, м. Харків, вул. Озерянська, буд. 6;

-Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради, , адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7.

Повне рішення складено 06.01.2025 року.

Суддя Н.В. Баркова