Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2024 Справа №607/14692/24 Провадження №2/607/3095/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Кузьменкової О. І.

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 звернулися в суд із позовом до відповідача ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона є бабусею малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ОСОБА_5 із малолітніми дітьми поїхала тимчасово проживати у Львів. Весь період відповідач по справі зловживала спиртним напоями та не виконувала батьківських обов`язків. Внаслідок неправомірних дій відповідача Службою у справах дітей Франківського району міста Львова було вилучено дітей із сім`ї та направлено у притулок для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. Мати дітей ОСОБА_5 після цього самоусунулась від виховання дітей.

З метою розшуку відповідача ОСОБА_5 , позивач звернулася до правоохоронних органів, щоб встановити місце знаходження матері малолітніх дітей. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідач проживає у місті Львові та жертвою злочинних посягань не стала. Отже, вона свідомо усунулась від виховання дітей.

Протягом останнього часу (кілька років) біологічна мати веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не спілкується з дітьми взагалі, не бере участі у вихованні дітей, не провідує їх, не цікавився їх здоров`ям, не приймає участі у навчанні, не цікавиться успішністю, морально та матеріально не підтримує дітей.

Участь у вихованні та лікуванні дітей приймає лише бабуся ОСОБА_4 . Малолітнім дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та встановлено опіку над малолітніми дітьми та призначено позивача їхнім опікуном.

Натомість, відповідач з 2021 року до сьогоднішнього дня не цікавиться життям своїх дітей, не піклується про їх моральний та матеріальний стан, їх виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення ОСОБА_5 від виховання малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як свідомого нехтування нею своїми обов`язками.

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представник позивачів зміст позовних вимог підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася та не подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак просив справу розглядати без участі їх представника за наявними матеріалами справи.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивачів, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано повторно 11.11.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 4068.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 народилася дочка ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , яке видано повторно 11.11.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 932.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19.02.1985 Відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, батьками відповідача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_4 (позивач).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько дітей ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 08.11.2021 Виконавчим комітетом Деражненської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 88.

Відповідно до листа Відділу «Служба у справах дітей» Франківського району Львівської міської ради від 18.02.2022 № 26000-вих-16240, надійшло звернення ОСОБА_4 (бабусі) щодо відвідування дітей у Притулку для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. Служба у справах дітей не заперечує щодо відвідувань ОСОБА_4 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.07.2022 за № кримінального провадження 0001014, 20.07.2022 надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про те, що її дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 10.06.2022 не відповідає на телефонні дзвінки і місце знаходження останньої невідоме.

Відповідно до листа Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 15.08.2022 № Х-39, мати дітей ОСОБА_5 перебуває у розшуку.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.09.2022 за № 1045, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Надалі, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.11.2022 за № 1213 встановлено опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено їхнім опікуном ОСОБА_4 .

Як вбачається з постанови Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про закриття кримінального провадження від 21.10.2022, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001014 від 20.07.2022, під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знайшлася. Остання проживає у м. Львів, з нею все добре, жертвою злочинних посягань не стала. З огляду на викладене, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до довідки Тернопільського навчально-виховного комплексу «Школа-колегіум Патріарха Йосифа Сліпого» від 09.07.2024 № 02-12/77, ОСОБА_5 , мати учня 2-Б класу ОСОБА_3 , школу не відвідувала зовсім, не цікавилася навчальними досягненнями та поведінкою дитини. Протягом 2023-2024 навчального року не була на жодних батьківських зборах класу. Зв`язок класний керівник підтримує лише з бабусею, тільки вона займається вихованням дитини та опікуються нею.

Згідно з довідкою Тернопільського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 13 від 08.07.2024 № 27, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були прийняті у заклад дошкільної освіти 01.09.2022. Платон вибув у школу 31.08.2023. ОСОБА_2 відвідує заклад по теперішній час. За час перебування дітей у закладі дошкільної освіти ними опікувалась лише бабуся ОСОБА_4 .

Із довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені В.Гнатюка за № 96 від 18.06.2024 вбачається, що ОСОБА_4 з 09.06.1987 і до цього часу безперервно працює в Тернопільському національному педагогічному університеті імені В.Гнатюка на посаді старшого лаборанта кафедри географії та методики її навчання (наказ № 62-к, 08.06.1987 р.).

Із Витягу Департаменту інформації МВС України ВР-000248540 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , на території України станом на 19.08.2022 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що відповідач з 2021 року до сьогоднішнього дня не цікавиться життям своїх дітей, не піклується про їх моральний та матеріальний стан, їх виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти, а тому, є усі підстави для позбавлення її батьківських прав.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 статті 265 Сімейного кодексу України встановлено, що баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Судом з`ясовано, що відповідач не цікавиться життям своїх дітей, не піклується про їх моральний та матеріальний стан, їх виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1652 від 30.10.2024, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені факти як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що відповідач ОСОБА_5 не виконує свої обов`язки щодо виховання та утримання стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо нехтує ними та самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 258, 259, 264, 265, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 164, 265 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачу направити копію заочного рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги заочного рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, відповідачем може бути оскаржене заочне рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, відповідачем з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, іншими учасниками справи з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивачі:

1. ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

2. ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

3. ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 43459222, місцезнаходження бульв. Т.Шевченка, буд. 1, м. Тернопіль.

Повний текст рішення суду складено та підписано 06 січня 2025 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко