Справа № 162/298/23
Провадження № 2/162/6/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судових засідань Будько І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.04.2023 року звернулася до Любешівського районного суду Волинської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Камінь-Каширський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 19.12.2023 року провадження у даній справі закрито в частині позовної вимоги про визнання батьківства, в іншій частині - закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані тим, що з жовтня 2017 року по липень 2021 року позивач проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 від даних відносин у них народилася донька ОСОБА_3 . У серпні 2021 року відповідач пішов від них. На даний час відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дочки. Позивач має на утриманні двоє дітей, а її сукупний мучний дохід становить 6984,38 гривні. З огляду на вказане, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача 21.11.2023 року подала відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач ніколи не відмовлявся від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, після народження доньки, починаючи з травня 2021 року, відповідач неодноразово матеріально допомагав позивачу шляхом грошових переказів на її банківський рахунок, на загальну суму понад 50000 гривень. Крім того, відповідач неодноразово щомісячно купував дитині предмети для розвитку, одяг та іграшки, продукти харчування та підгузки. Разом з тим, у квітні 2023 року відповідач одружився та ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу народилася донька ОСОБА_4 . Відтак, на даний час відповідач має на утриманні непрацездатну дружину, яка веде догляд за новонародженою дитиною до трьох років, малолітню дитину та сина дружини від першого шлюбу, який також потребує уваги та належної матеріальної підтримки. Також після отриманого поранення під час виконання бойового завдання, відповідач, отримуючи заробітну плату, використовував її практично на своє лікування та реабілітацію. Рухомого чи нерухомого майна відповідач не має, проживає у найманому будинку. На підставі викладеного, просить визначити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач та її представник подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач та його представник подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять врахувати усі обставини справи та подані ними докази щодо стану здоров`я, перебування на утриманні малолітньої дитини та непрацездатної дружини, що має істотне значення для визначення розміру аліментів, та ухвалити справедливе і законне рішення у справі.

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 (серії НОМЕР_1 від 07.12.2023 року) судом встановлено, що батьком останньої є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до долученої позивачем довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №327 від 19.04.2023 року ОСОБА_5 зареєстрована та проживає з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 .

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст.141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачем.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатньості заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із поданих відповідачем доказів вбачається, що він на даний час є працевлаштованим, здатний та зобов`язаний, як один із батьків, утримувати своїх дітей та сплачувати аліменти. При цьому, надані ним документи щодо стану здоров`я не свідчать про втрату працездатності в такому ступені, щоб не мати можливості виконувати обов`язок зі сплати аліментів своїм дітям.

При цьому, стягнення аліментів у розмірі частини всіх доходів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що відповідач має на утриманні іншу дитину, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки ОСОБА_5 та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи викладене, дані про особу відповідача, встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч. 2 ст. 182, ч. 5 ст. 183 СК України), суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Вказаний у позові розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до п. 5 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2024 року.

Керуючись ст. 4, 10, 19, 81, 274-279, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки усіх доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, 25.04.2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник позивача: адвокат Сацик Тетяна Терентіївна (вул.. Свободи, 12, смт Любешів, Камінь-Каширський район, Волинська область, РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Представник відповідача: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ