Провадження № 2-к/522/1/24
УХВАЛА

11 січня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за клопотанням представника ОСОБА_1 -адвоката Кашульського Олександра Володимировича, заінтересована особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 27.11.2023 року звернувся представник заявника ОСОБА_1 -адвокат Кашульський Олександр Володимирович, з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме визнання рішення Окружного суду м. Дортмунд, Федеративна Республіка Німеччина від 22.09.2023 року (номер справи 300 ХV 949/23 F), яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

В обґрунтування поданого клопотання представником заявника зазначено, що рішенням Окружного суду м. Дортмунд, Федеративна Республіка Німеччина від 23 серпня 2023 у справі № 300 XVII 949/23 F щодо опіки над гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - призначено опікуном його сина ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (рішення вступає в силу негайно). 23 вересня 2023 видано витяг з Рішення суду від 23 серпня 2023 у справі № 300 XVII 949/23 F щодо опіки, яке є посвідченням особи для пред`явлення в усіх випадках, коли потрібно встановити особу, в тому числі під час взаємодії з органами влади. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси (головуючий суддя Домусчі Л.В) від 22 січня 2021 року у справі № 522/11277/20 визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Цибулівка, Тростянецького району, Вінницької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та над останнім встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_4 , визначено строк дії рішення - два роки.

Однак, в період з 04.06.2022 по теперішній час ОСОБА_4 знаходиться у Федеративній Республіці Німеччина на лікуванні від вторинного злоякісного утворення не уточненої локалізації, а також інших хвороб, знаходиться на хіміотерапії, у зв`язку з чим не може достатнім чином здійснювати опіку за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Листом Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року на підставі ч. 1 ст. 473 ЦПК України запропоновано надати відповідь заінтересованій особі з приводу клопотання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.01.2024 року призначено клопотання до розгляду на 11.01.2024 року.

У судове засідання призначене на 11.01.2024 року в режимі відео конференції з`явилися представник ОСОБА_1 -адвокат Кашульський О.В., просив задовольнити клопотання, оскільки є рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення йому опікуна- ОСОБА_4 , однак строк дії рішення суду щодо оіпки сплинув. Наразі ОСОБА_4 також знаходиться у Федеративній Республіці Німеччина на лікуванні від онкозахворювання. Заявник ОСОБА_1 наразі також у Федеративній Республіці Німеччина, він переміщений за лінією червоного хреста та фактично заявник на даний час доглядає за обома батьками.

На питання представника заінтересованої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради представник ОСОБА_1 -адвокат Кашульський О.В. відповів, що рішенням Окружного суду м. Дортмунд, Німеччина також підтверджує ОСОБА_2 недієздатним, є їх медичний висновко та йому призначено опікуна, на підставі якого видано витяг, який апостилюється, про підтвердження повноваження опікуна. В рішенні іноземного суду не визначалося питання про недієздатність ОСОБА_2 , а вказується про медичний висновок.

Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради залишив вирішення питання на розсуд суду, зазначив, що ОСОБА_2 раніше був визнаний недієздатним згідно рішення суду, строк дії даного рішення вже сплинув.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

За приписом ст. 472 ЦПК України Клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси (суддя Домусчі Л.В.) від 22.01.2021 року у справі № 522/11277/20 визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Цибулівка, Тростянецького району, Вінницької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та над останнім встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_4 , визначено строк дії рішення - два роки.

Строк дії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 року в частині опікуна закінчився 22.01.2023 року.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

Листом від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14? Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 з червня 2022 року перебувають на території Федеративної Республіки Німеччина.

Відповідно до медичного висновку від 02.02.2023 року, виданого лікарями загальної медицини Інесса Сбрійєр та Едуард Сбрійєр з 04.06.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться у Федеративній Республіці Німеччина на лікуванні від вторинного злоякісного утворення неуточненої локалізації (C79.9G). Доброякісна ессенціальна гіпертензія без ознак гіпертонічного кризу (I10.00G). Первинний гонартроз двосторонній (M17.0G). Тромбоз, флебіт та тромбофлебіт інших глибоких судин нижніх кінцівок справа (I80.28RG). Злоякісне новоутворення шийки матки, що виходить за межі однієї і більше локалізацій (C53.8G). Карцинома шийки матки (D06.0G), знаходиться на хіміотерапії, яка має бути подовжена, у зв`язку з чим не може достатнім чином здійснювати опіку за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виїхати за межі Федеративної Республіки Німеччина. (а.с. 19-20)

16.02.2023 року ОСОБА_4 подала до Приморського районного суду м. Одеси клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, в порядку ч. 7 ст. 300 ЦПК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Павлик І.А.) від 27.12.2023 року по справі № 522/3229/23 заяву ОСОБА_4 про відмову від клопотання ОСОБА_4 , заінтересована особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною задоволено.

Прийнято відмову ОСОБА_4 від клопотання ОСОБА_4 , заінтересована особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та закрито провадження .

Рішенням Окружного суду м. Дортмунд, Федеративна Республіка Німеччина від 23 серпня 2023 у справі № 300 XVII 949/23 F щодо призначення опіки над гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , призначено опікуном ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Визначення опікуном включає:

-отримання та відкриття пошти в межах кола обов`язків;

-визначення місця перебування;

-піклування про здоров`я;

-вирішення питань, пов`язаних з майном;

-представництво в державних органах та органах соціального страхування;

-вирішення житлових питань.

Суд ухвалить рішення про скасування або продовження опіки не пізніше 23.08.2030 року. Вищевказане рішення набрало законної сили негайно-23.08.2023 року.

22 вересня 2023 видано витяг з Рішення суду від 23 серпня 2023 у справі № 300 XVII 949/23 F щодо призначення опіки над гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення опікуном ОСОБА_1 , яке є посвідченням особи для пред`явлення в усіх випадках, коли потрібно встановити особу, в тому числі під час взаємодії з органами влади, який має апостіль. (а.с.15-18).

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 ст. 82 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону «Про міжнародне приватне право», якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Згідно статей 6 та 7 Закону України «Про правонаступництво України» Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України. Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Як роз`яснено Пленумом Верховного суду України в підпункті «е» пункту 3 Постанови «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» згідно із Законом від 12 вересня 1991 р. "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ) (ст.7) нотами України, надісланими в січні 1994 р. до посольств іноземних держав, з якими у СРСР були двосторонні договори про правову допомогу, про застосування цих договорів щодо України, поки обидві сторони не домовляться про інше, а також відповідно до Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів від 23 серпня 1978 р. ( 995_185 ), яка набула чинності для України 6 листопада 1996 року і передбачає, що двосторонній міжнародний договір, який у момент правонаступництва держав був чинним щодо території, що є об`єктом правонаступництва, вважається чинним між новою незалежною державою та іншою державою-учасницею, коли вони чітко про це домовились або внаслідок їх поведінки вони повинні вважатись такими, що висловили зазначену домовленість, в Україні застосовуються положення таких міжнародних угод СРСР, зокрема Конвенції між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 25 січня 1979 року.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання іноземних рішень.

Пунктом 2 частини 3 ЦПК України визначено, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91. п. 40 зазначається, що «...право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, мас розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6».

В українських судових рішеннях з питань визнання та виконання рішень Німеччини містяться посилання на лист Міністерства закордонних справ України № 72/17-680-1762 від 08.06.2011 щодо практики визнання та виконання рішень іноземних судів на території ФРН. На сьогодні Федеральною Республікою Німеччина укладено угоди про визнання та виконання судових рішень лише з 11 країнами: Швецією., Італією, Бельгією, Австрією, Великобританією, Грецією, Нідерландами, Тунісом, Норвегією, Ізраїлем та Іспанією.

Оскільки, відповідно до переліку міжнародних договорів, ратифікованих Верховною Радою України у сфері виконання судових рішень, відносини виконання судових рішень ФРН та України не врегульовані окремим договором, при виконанні рішень судів цієї держави на території України підлягає застосуванню принцип взаємності.

Аналогічна позиція викладена в Постанові ВС від 22.04.2021 року у справі № 734/1661/19.

Сутність принципу взаємності полягає у наданні особам іноземної держави певних прав чи певного правового режиму за умови, що особи країни. що їх надає, користуватимуться аналогічними правами або правовим режимом у визначеній іноземній державі.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Таким чином суд вбачає, що ОСОБА_2 є недієздатним, його попередній опікун- ОСОБА_4 також наразі хворіє, у зв`язку з чим не може повною мірою виконувати обов`язки опікуна, проходить лікування, а рішенням Окружного суду м. Дортмунд, Федеративна Республіка Німеччина від 23 серпня 2023 у справі № 300 XVII 949/23 F призначено новим опікуном сина ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , тому суд вважає, що зазначене рішення іноземного суду також відповідає нормам ЦК України щодо обов`язкового призначення опікуна недієздатній особі, тобто підлягає визнанню в Україні.

Також судом встановлено, що в Україні не ухвалювалося рішення у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і за тих самих підстав.

Отже зважаючи на вищенаведене, суд вбачає підстави для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 354, 471-473 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 -адвоката Кашульського Олександра Володимировича про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні рішення Окружного суду м. Дортмунд, Федеративна Республіка Німеччина від 22.09.2023 року (номер справи 300 ХV 949/23 F), яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), призначено опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 12.01.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.