№ 207/2841/24
№ 2/207/993/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну спйраву за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в розмірі 220617 (двісті двадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 82 коп. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 05 лютого 2020 року укладено кредитний договір № 401, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 67900 грн. 00 коп., який в подальшому було збільшено до 133008 грн. 00 коп.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03 березня 2024 року складає 220617 (двісті двадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 82 коп., з яких: 133007 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом; 87609 грн. 85 коп. - заборгованість за процентами; 0 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією.

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтвердив та просив їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 67-70), в якому він зазначає, що відповідно до укладеної між ним та АТ «ПУМБ» заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 401 він отримав у позивача кредит в сумі 67000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

В якості доказу заборгованості відповідача позивач надав до суду заяву № 401 від 05 лютого 2020 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої він подав заяву на отримання суми 67000 грн. 00 коп., та копію паспорту споживчого кредиту. Але, позивач не надав належних доказів укладання кредитного договору на який посилається в своїх вимогах.

Також, згідно розділу 1 частини 7 п. 7.1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданого позивачем до позовної заяви, вказано, що банк і клієнт звільняються від майнової відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором, якщо воно викликано факторами непереборної сили, у тому числі війною, воєнними діями, воєними або збройними конфліктами та їх наслідками.

У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, Верховною Радою ухвалено закон № 2120-ІХ, який змінює правила роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування. З огляду на це, робить висновок, якщо він має невиплачений кредит станом на воєнний період, то не несе відповідальність за несплату боргу під час воєнного стану, а також в тридцяти денний строк після його припинення.

Позивачем не надано доказів, що відповідач ознайомлений з будь-якими умовами надання споживчого кредиту, з тарифами на обслуговування будь-яких кредитних карт, зазначені умови не містять його підпису.

Також позивачем не надано первинного документа на підтвердження проведення необхідного обліку щодо видачі йому грошових коштів та наявної заборгованості.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій, але така виписка оформлена з порушенням вимог документообігу, не засвідчена належним чином та не відповідає вимогам, які пред`являються до офіційного документу, а тому не може слугувати доказом у справі.

Просить у задоволені позовних вимог АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до нього про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги позивача та обставини, якими вони обґрунтовані не визнає, просить врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог відмовити.

23 вересня 2024 року представником позивача надіслано відповідь на відзив на позовну заяву (арк. с. 76-83). На обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що 05 лютого 2020 Відповідач звернувся до Банку з метою отримання кредиту. Підтвердженням надання Відповідачу кредиту є: заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 401 від 05.02.2020, яка була підписана відповідачем; Паспорт споживчого кредиту від 05.02.2020, який також був підписаний Відповідачем.

Відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав Заяву та фактично отримав кредитні кошти. Жодних заперечень щодо умов Заяви Відповідач Банку не надав ні в момент підписання кредитного договору (Заяви), ні протягом строку його дії.

Відповідач повідомляє про відсутність його підпису на публічній частині договору і це, на думку Відповідача, є порушенням дій Банку. Банк не погоджується з цим твердженням з наступних правових підстав.

Чинне законодавство України передбачає право встановлення цивільних правовідносин на умовах публічного договору. Ні ЦК України, ні Закон України «Про банки і банківську діяльність», а також інші нормативні акти не встановлюють заборони на взаємодію між контрагентам в рамках публічного договору.

Відповідач звернувся до Банку для отримання кредиту; Банк, керуючись ст. 633 ЦК України запропонував Відповідачу взаємодію на умовах індивідуальної частини договору (Заява) та публічної частини договору (ДКБО).

Звертають увагу, що Заява підписана Відповідачем 05.02.2020.

Судова практика, яка трактувала публічний договір в банківській сфері як такий, що підлягає особистому підписанню з боку клієнта не може бути прийнята до уваги, враховуючи зміни, які відбулися у законодавстві з приводу публічного договору при надані фінансових послуг. Зміни набрали чинності з 19.01.2020. На момент підписання Відповідачем Заяви зазначені зміни вже діяли.

Таким чином, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» (в редакції Закону України від 20.09.2019) є публічною частиною договору, до якої приєднався Відповідач, підписавши Заяву, яка с індивідуальною частиною договору.

Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) невід`ємно пов`язана із Договором комплексного банківського обслуговування (публічна частина), і Відповідач своїм підписом підтвердив згоду та розуміння з умовами ДКБО, про що зазначено у Заяві.

З внесенням змін до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» законодавство не вимагає підпису клієнта на публічній частині договору, а лише розміщення її оприлюднення на веб-сайті.

Усі редакції Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розміщені на офіційному веб-сайті відповідача: pumb.ua.

Отже, вимоги для укладення договору споживчого кредиту Банком виконано відповідно до чинного законодавства.

05.02.2020 між Банком і Відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого Відповідач отримав кредит.

Кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання Заяви, яка містить усі суттєві умові, притаманні кредитному договору, згідно ЦК України.

Окрім того, 05.02.2020 Відповідач, поряд із Заявою, підписав «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит» (копія додавалася до позовної заяви). Паспорт споживчого кредиту був підписаний до моменту підписання Відповідачем Заяви. Мета підписання Паспорту - ознайомлення Відповідача з детальними умовами кредитування. Паспорт споживчого кредиту був наданий Відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Факт отримання Відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими у якості доказів матеріалами - Заявою, Паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку Відповідача.

Відповідно до висновку Постанови Верховного Суду від 17.12.2020 р. по справі 278/2177/15-ц наданий Банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст.77, 78 ЦПК України.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року у справі N° 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21):

- належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»;

- банківські виписки за рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку.

Аналогічна позиція наведена у Постанові ВГСУ від 13.11.2014 № 908/4154/13, постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, постанові ВСУ від 22.04.2024 у справі № 559/1622/19.

Відповідно до Виписки з особового рахунку Відповідача останній активно користувався рахунком та кредитними коштами, у тому числі після кожного збільшення кредитного ліміту: отримував готівку через банкомат, здійснював часткове погашення заборгованості, переказував кошти і т.п., що підтверджує факт укладення та дії кредитного договору.

Відносно процентів відповідач був обізнаний у тому, що грошові кошти надаються йому як кредитні і за користування кредитними коштами сплачуються проценти, тобто. Відповідач, підписавши Заяву підтвердив згоду з усіма умовами договору, у тому числі з розміром процентів.

Також Відповідач підтвердив у Заяві, що всі умови кредитування йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач жодного разу не висловлював своїх заперечень проти того, що Банк надав йому кредит на підставі Заяви. Також Відповідач не вказував на те, що відмовився від отримання кредиту, або що з боку Банку, як кредитора були будь-які порушення.

Відносно відсутності документів, на які посилається позивач.

Банк ніколи не розроблював, не затверджував і не надавав клієнтам на підпис документи, на які посилається Відповідач на сторінці 4 відзиву: Умови та Правила надання банківських послуг, Заява-аннкета.

Такі документи у банку відсутні і взагалі не надавалися відповідачу на підпис.

Взаємодія між Банком і Відповідачем, як було наведено вище, відбувалася на підставі індивідуальної частини договору - Заяви та публічної частини договору - ДКБО, до якої Відповідач приєднався, підписавши Заяву (особистого підпису Відповідача на ДКБО - публічній частині з 20.01.2020 законодавство не вимагає, про що також було наведено вище).

Відносно кредитних зобов`язань відповідача в період воєнного стану.

Відповідач не спростовує факт отримання кредиту, а також не спростовує наявність кредитної заборгованості та підстави її виникнення.

Воєнний стан, запроваджений з 2022 року, звільняє від відповідальності за порушення зобов`язання, але не звільняє від виконання самого зобов`язання.

Банк, дотримуючись Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, не нараховував Відповідачу штрафні санкції.

У Розрахунку заборгованості зазначена заборгованість за основною сумою кредиту, процентами і комісією і Банк підтримує свої вимоги у повному обсязі.

Відносно форс-мажорних обставин.

Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок форс-мажорних обставин, а також доказів інформування Банка про характер обставин, що виникли, і причинний зв`язок між такими обставинами та невиконанням зобов`язань за кредитним договором.

Відповідач не скористався своїм правом, визначеним ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідач не був позбавлений можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових кошів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування».

Жодних заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії Відповідач Банку не висловив, що свідчить про його згоду з умовами договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню».

Просить задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року ОСОБА_1 було заповнено заяву № 401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (арк. с. 10 на звороті) відповідно до якої відповідач просив встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією Заявою, кредитний ліміт у сумі 67900 грн.; розрахунковий день 30 число місяця, строк дії Кредитного ліміту, процентна ставка за користуванням кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки.

Згідно з заявою, на ім`я відповідача було відкрито поточний рахунок у гривнях та надано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 67900 грн. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Стандартна процентна ставка складає 47,88 %, реальна річна процентна ставка складає 47,88 %.

Підписанням заяви ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням зави підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Підписанням цієї заяви відповідач надав, крім викладених в ДКБО, наступні твердження та запевнення, що: 1. Ця заява має інноваційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком, припиняються на підставіст.604 ЦК України; 2. Ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згоден, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 3. Отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»; 4. Йому відомо, що укладання договору страхування зі страховиком не є обов`язковою умовою отримання кредиту в Банку, таку послугу було обрано ним за власною ініціативою з числа послуг, що пропонуються Банком, і відносини за договором страхування, після його укладення виникають виключно між страхувальником та страховиком. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду та розуміння з умовами ДКБО, про що зазначено у Заяві.

Відповідач отримав від Банку примірник заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 401 від 05 лютого 2020 року.

До даної заяви позивачем додано публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 12 червня 2019 року (арк.с. 13-21).

За змістом п. 2.1.1 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг Банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи інтернет-банкінг, сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування.

Згідно з п. 2.2.1 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору. Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору (п. 2.2.2 Розділу І).

Відповідно до п.2.2.5. Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з з повним текстом договору ( в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору.

Пунктом 2.4.1 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» визначено, що договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою Банку або за ініціативою Клієнта у випадках закриття всіх Карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим Договором, та/ або відмови від усіх послуг Банку.

05 лютого 2020 року ОСОБА_1 також був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що позичальнику відкрито кредитну лінію шляхом перерахунку коштів на картку суми споживчого кредиту. Сума/ліміт споживчого кредиту 67900 грн. зі строком користування споживчим кредитом 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Цільове призначення - загальні споживчі цілі, в тому числі за договором страхування. Розмір стандартної процентної ставки за користування споживчим кредитом 47,88 % річних. В разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка 62 % річних: з 1 (першого) дня виникнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом, комісія за проведення обов`язкового платежу, внесеного після настання платіжної дати 100 грн (арк.с.11).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту за Договором № 401 від 05 лютого 2020 року, кредитний ліміт останній раз збільшений 15.06.2023 до 133008 грн. (арк.с.30).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 401 від 05 лютого 2020 року станом на 03 березня 2024 року склала 220617 (двісті двадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 82 коп., з яких: 133007 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом; 87609 грн. 85 коп. - заборгованість за процентами, що також підтверджується випискою з карткового рахунку (арк.с. 30-33, 34-47).

Відповідачу було направлено письмову вимогу від 03 березня 2024 року про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погашення заборгованості по кредитному договору № 401 від 05 лютого 2020 року (арк.с. 27-28), однак відповідачем вказана вимога проігнорована.

Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина перша, друга статті 640 ЦК України).

У відповідності до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, згідно положень статті 1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 05 лютого 2020 року, окрім заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб підписав особисто і паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено усі умови отримання кредитних коштів. Зокрема: кредитний ліміт - 67900 грн., строк кредитування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією, реальна річна процентна ставки - 47,88%; порядок повернення кредиту: щомісячно не пізніше настання платіжної дати протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (арк.с.11).

Підписуючи паспорт споживчого кредиту, відповідач був ознайомлений з розміром кредитного ліміту, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту; строком дії кредитного ліміту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до довідки, виданої АТ «ПУМБ», кредитний ліміт за договором №401 було збільшено до 133008 грн. (арк.с.30).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 05 лютого 2020 року по 03 березня 2024 року, сформованою відділенням ПУМБ в м. Кам`янське.

Пунктом п.4.2.11. Розділу ІІ Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ», визначена схема погашення заборгованості за кредитною карткою, яка передбачає обов`язкове щомісячне не пізніше настання платіжної дати погашення суми обов`язкового платежу, що розраховується шляхом додавання суми мінімального платежу, мінімального рівного платежу (за наявності), процентів за користування кредитними коштами і комісій за звітний період, а також інших платежів, передбачених умовами Договору. Заборгованість за кредитною карткою погашається за рахунок коштів, що надійшли на картковий рахунок клієнта, в день їх зарахування на картковий рахунок.

Відповідно до п. п. 5.1.4, 5.1.6., 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодувати Банку сплачені ним кошти, своєчасно та в повному обсязі оплачувати Банку вартість послуг, які надані Банком за Договором та інші платежі, відповідно до умов Договору та встановлених тарифів, сплачувати заборгованість по Договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені Договором.

03 березня 2024 за вих. KHO-44.2.2/137 позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на адресу відповідача було надіслано письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором № 401 від 05 лютого 2020 року у розмірі 220617 грн. 82 коп. протягом 30 днів з моменту отримання цього листа, та попередив, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості (ар.с.27-28).

Окрім того, факт не отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не доведено.

Підпунктом 4.3.6.4 пункту 4.3 частини 4 розділу ІІ ДКБО, який є публічною частиною договору, до якого приєднався позивач, підписавши заяву на приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору, сторони дійшли згоди, що банк (відповідач) має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта (позивача) шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 розділу ІІ цього договору, клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку, згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.

Доводи позивача про те, що на час підписання заяви його не було ознайомлено з договором комплексного обслуговування є безпідставними, оскільки, відповідач особисто підписав паспорт споживчого кредиту, який оформлений у формі додатку 1 до Закону України «Про захист прав споживачів».

Підписуючи паспорт споживчого кредиту та заяву на приєднання до ДКБО, відповідач був ознайомлений з розміром кредитного ліміту, розміром стандартної процентної ставки, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту, строком дії кредитного ліміту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання та обслуговування кредитної картки.

Отже умови договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 401 від 05 лютого 2020 року не порушують вимог Закону України «Про захист прав споживачів», є чіткі, зрозумілі, не допускають двоякого трактування, доступні для усвідомлення їх наслідків пересічному громадянину України, а відтак не потребують спеціальних знань у правовій та економічній сфері.

Судом встановлено, що спірний кредитний договір № 401 від 05 лютого 2020 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством, підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору споживчого кредиту № 401 від 05 лютого 2020 року. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Встановивши, що відповідач не належним чином виконував свої кредитні зобов`язання, у результаті чого утворилася заборгованість, на підтвердження розміру якої надано відповідний розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку, що підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Разом з цим, наведена виписка по рахунку, згідно з вимогами ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, що, на думку суду, достеменно свідчить про підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів та користування ними. На спростування цих обставин відповідачем доказів не подано.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Відтак, посилання відповідача на те, що сторонами не погоджено умови договору, відсоткову ставку спростовується наявним у матеріалах справи та підписаними власноручно ОСОБА_1 заяви 401 від 05 лютого 2020 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорту споживчого кредиту (ар.с.10-11).

Отже, підписуючи вищезазначені документи, відповідач був ознайомлений з розміром кредитного ліміту, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту; строком дії кредитного ліміту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання та обслуговування кредитної картки.

Окрім того, факт отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не заперечувалося у надому останнім відзиві, свого контррозрахунку заборгованості відповідач суду не надав.

Також слід звернути увагу, що відповідач користувався кредитною карткою, здійснював платежі на погашення кредитної заборгованості аж до подачі позову до суду, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника.

З урахуванням вищезазначеного та на підставі належним чином оцінених доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку не повернуті, що свідчить про порушення прав банку, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення грошових коштів.

Посилання відповідача на те, що приведений розрахунок заборгованості не відображає дійсних обставин справи та не може бути належним доказом наявності заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки вказані доводи спростовується матеріалами справи. Окрім того, у разі не згоди із приведеним розрахунком заборгованості, останній мав право на заявлення відповідного клопотання про призначення судом експертизи, для встановлення правильності розрахунку заборгованості, чого останнім зроблено не було.

Доводи відповідача про те, що банком не надано доказів на укладання кредитного договору на тих умовах, які вказує банк у позові та не було узгоджено нарахування процентів та збільшення кредитного ліміту, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач користувався кредитними коштами, у тому числі після збільшення кредитного ліміту, неодноразово здійснював переказ між рахунками, вносив готівкові кошти, отримував готівкові кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача та є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо кредитних зобов`язань відповідача в період воєнного стану.

Відповідач не спростовує факт отримання кредиту, а також не спростовує наявність кредитної заборгованості та підстави її виникнення. Воєнний стан, запроваджений з 2022 року, звільняє від відповідальності за порушення зобов`язання, але не звільняє від виконання самого зобов`язання. Банк, дотримуючись Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, не нараховував Відповідачу штрафні санкції.

Відносно форс-мажорних обставин.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок форс-мажорних обставин, а також доказів інформування Банка про характер обставин, що виникли, і причинний зв`язок між такими обставинами та невиконанням зобов`язань за кредитним договором.

Доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву в їх сукупності зводяться до невірного розуміння відповідачем вимог законодавства та власного тлумачення норм процесуального права.

10 жовтня 2024 року відповідачем сплачено позивачу 2000, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 на момент подачі позову мав непогашену заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 401 від 05 лютого 2020 року в розмірі 220617 (двісті двадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 82 коп., з яких: 133007 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом; 87609 грн. 85 коп. - заборгованість за процентами.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується відповідною квитанцією № 47094621 від 10 жовтня 2024 (арк.с. 96), що відповідач добровільно частково відшкодував позивачу заборгованість на загальну суму 2000, 00 грн., вже після подачі позову до суду

У зв`язку з тим, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 401 від 05 лютого 2020 року, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, він заборгував на даний час позивачу по вищевказаному зобов`язанню 218617, 82 грн.

З огляду на вищевказане суд вважає, що позов АТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останнього на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість у розмірі 218617 (двісті вісімнадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 82 коп.( тобто за вирахуванням із загальної суми заборгованості 220617, 82грн. - 2000грн, які відповідач сплатив 10 жовтня 2024 року)

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м.Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ЄДРПОУ 1428289) заборгованість за кредитним договором № 401 від 05 лютого 2020 року, яка складає 218617 (двісті вісімнадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 2647 грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко