Справа № 490/6675/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я
26 грудня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Горбань М.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївська міська рада, про визнання права власності на спадкове майно, -
14 липня 2023 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просили:
визнати за ними право власності на спадкове майно 51/100 частини будинку АДРЕСА_1 , а саме: частину житлового будинку літ «А-1» (приміщення 2-1. 2-2, 2-3, 2-4) загальною площею 46,6кв. м., житловою площею розміром 24,8кв.м., приміщення літньої кухні за літ «К», погріб за літ «К», сарай за літ «Л», котельня за літ «М», сарай за літ «Р», сарай за літ «Н», душ за літ «О», голуб`ятня за літ «У», вбиральня за літ «П», ворота №8, огорожа №7, басейн №6;
стягнути з відповідача на їх користь судові витратив розмірі 1 074 грн.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Одночасно з цим витребувано у приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко М.В. копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 .
Відповідач на час розгляду справи правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
На виконання цієї ухвали приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко М.В. суду надано копію запитуваної спадкової справи №17/2023.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 року витребувано у КП «Миколаївське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Також ухвалою суду від 08.04.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
На виконання вимог ухвали КП «Миколаївське бюро технічної інвентаризації» суду надано запитувану інвентаризаційну справу №1160.
У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Миколаївська міська рада подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за відсутності її представника та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільної справи № 490/6675/23 суд зазначає таке.
Зі змісту позовних вимог слідує, що позивачу просять визнати за ними право власності на 51/100 частини будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на приписи статтей 364 та 367 ЦК України.
У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia («суд знає закони»), який суд першої інстанції по суті застосував, хоча і не пославшись на нього.
Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).
Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.
Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли з приводу неможливості отримати позивачами свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 . Тому до цих правовідносин слід застосовувати приписи книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України.
З матеріалів справи слідує, що відповідно до договору купівлі-продажу №3-2080 від 16.04.1975 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 купили житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано в реєстрі за №2-389.
З матеріалів інвентаризаційної справи №1160 слідує, що за результатами інвентаризаційно-оцінювальні роботи житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 16.02.2017 року встановлено що: 51/100 часток в праві спільної власності на житловий будинок, які складаються з частини житлового будинку літ.А-1 (прим. 2-1, 2-2, 2-3, 2-4), загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., літня кухня за літ. К., погріб за літ. Кпд, сарай за літ. Л, котельня за літ. М, сарай за літ. Р, сарай за літ. Н, душ за літ. О, голуб`ятня за літ. У, вбиральня за літ. П, ворота №8, огорожа №7, басейн №6 знаходяться у користуванні ОСОБА_4 .
В договорі про встановлення ідеальних часток від 16.06.2017 року зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , уклали цей договір про наступне: сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був придбаний у приватну спільну сумісну власність житловий будинок АДРЕСА_1 .
В цілому житловий будинок за літ. А-1, загальною площею 114,0 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м.; та до нього прилягають господарські та побутові будівлі і споруди: вбиральня за літ. Е, літня кухня за літ. К, погріб за літ. Кпд, сарай за літ. Л, котельня за літ. М, сарай за літ. Н, душ за літ. О, вбиральня за літ. П, сарай за літ. Р, баня за літ. Т, голуб`ятня за літ. У, навіс за літ. Ф1, навіс за літ. Ч, сарай за літ. Ш, погріб з шиєю за літ. Япд, споруди №1,5,6, огорожа №1,4,7,8.
Право власності на житловий будинок оформлено на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено договором купівлі-продажу, посвідчений 16.04.1975 року нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Авдієнко О.В. за реєстровим №2-389 та зареєстрованого в Миколаївському Міжміському бюро технічної інвентаризації 21.02.1978 року, про що записано за реєстром №994 пункт 3 цього договору.
Пунктом 5 цього договору визначено, що кожній із сторін у праві спільної власності на цей житловий будинок належать такі частки: - ОСОБА_3 49/100 часток в праві спільної власності на вказаний житловий будинок; - ОСОБА_4 51/100 частка в праві спільної власності на вказаний житловий будинок.
У володіння ОСОБА_3 переходять 49/100 часток в натурі в праві спільної власності на житловий будинок, які складаються з частини житлового будинку літ. А-1 (прим. 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8) загальною площею 67,4 кв.м. житловою площею 42,3 кв.м., баня літ. Т, навіс за літ. Ф1 , сарай за літ. Ш, навіс заліт. Ч, погріб з шиєю за літ. Япд, вбиральня за літ. Е, ворота №4, огорожа №1, басейн №5, замощення №1.
У володіння та користування ОСОБА_4 переходять 51/100 часток в праві спільної власності на житловий будинок, які складаються з частини житлового будинку літ.А-1 (прим. 2-1, 2-2, 2-3, 2-4), загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., літня кухня за літ. К., погріб за літ. Кпд, сарай за літ. Л, котельня за літ. М, сарай за літ. Р, сарай за літ. Н, душ за літ. О, голуб`ятня за літ. У, вбиральня за літ. П, ворота №8, огорожа №7, басейн №6.
Пунктом 7 договору визначено, що цей договір із договором купівлі-продажу, реквізити якого зазначено в п.3 цього договору, є документом, що підтверджує право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідних частках.
З матеріалів справи також слідує, що рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.08.2020 року №705 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (Літ. А-1 прим. з №1-1 по №1-8 заг. площ. 67,4м2, літ. Т.Ф. Ш, Ч, Япд, Е, №№ 4, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 ) які належать ОСОБА_3 надано нову адресу: АДРЕСА_4 (акт за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 21.08.2023 року, інвентаризаційна справа №1160).
Відповідно до відповіді №226436 від 14.09.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 51/100 частки будинку АДРЕСА_1 , що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно№336266282 від 20.06.2023 року.
За життя ОСОБА_4 20.04.2016 року склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно в рівних частинах (по частці) її синам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .
Як вбачається з спадкової справи №17/2023 заведеної після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11.04.2023 року звернулися до приватного нотаріуса миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко М.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали спадщину у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 3 864,57 грн кожний.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2023 року приватний нотаріус миколаївського міського нотаріального округу Міщенко М.В. відмовила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом з огляду на те, що співвласниці житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 не було перераховано частку у праві власності на майно.
Отримавши зазначену постанову приватного нотаріуса миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області від 03.07.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 51/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із цим позовом.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1217 Цивільного кодексу України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 Цивільного кодексу України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України).
Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (частина п`ята статті 1269 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (частина перша статті 1274 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
Із викладеного вище слідує, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, що позивачі звернулися до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Інформації про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 матеріали справи не містять.
Позивачі отримали відмову від нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки спадковим майном є 51/100 частка у праві спільної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю. Однак у зв`язку із виділенням співвласниками в окремі адреси зазначеного домоволодіння, частка померлого співвласника, яка залишилася після виділення в окремі адреси нерухомого майна змінилася та не складає 51/100 частку.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя на праві приватної власності належала 51/100 домоволодіння АДРЕСА_1 . І саме на цю частку просять визнати право власності позивачі.
Отже, суд вважає позовні вимоги щодо визнання права власності на 51/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Пр цьому суд враховуює, що будь-яких заперечень щодо можливості задоволення позовних вимог від Миколаївської міської ради не надійшло.
За позивачами слід визнати право власності на 51/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 за кожним.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 51/200 частину у праві власності на будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 51/200 частину у праві власності на будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2024 року.

Суддя Шолох Л.М.