УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 403/5810/12

провадження № 61-12177ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач -Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 серпня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня

2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 13 серпня 2012 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Рішення Бабушкінського районного суду від 13 серпня 2012 року скасовано. Справу призначено до розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» як правонаступник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 2 серпня 2024 року у прийнятті апеляційної скарги ТОВ Кей-Колект» на ухвалу Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року відмовлено, апеляційну скаргу повернено скаржникові.

2 вересня 2024 року ТОВ «Кей-Колект» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 2 серпня 2024 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2024 року касаційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» залишено без руху, надано скаржнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

ТОВ «Кей-Колект» подало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги з доданими матеріалами, з яких вбачається, що зазначені

у відповідній ухвалі недоліки скаржник усунув.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 25 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі вказується обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду

від 2 серпня 2024 року скаржник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статей 2, 353 ЦПК України та вказує, що апеляційним судом не враховано, що у спосіб апеляційного оскарження зазначеного судового рішення скаржник зможе поновити свої права, чим буде досягнуто виконання завдань цивільного судочинства та дотримано його засад.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За приписами частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Згідно із частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема, у пункті 23 цієї частини йдеться про можливість оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Однак, у цьому переліку відсутній такий процесуальний документ як ухвала суду першої інстанції про скасування рішення суду за нововиявленими обставинами та призначення справи до розгляду.

Отже, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року про задоволення заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від рішення, ухваленого за наслідками розгляду справи по суті.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України). Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Ухвала про скасування рішення за нововиявленими обставинами та призначення справи до розгляду постановлена до ухвалення рішення суду по суті спору, а тому заперечення на цю ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можливо включити до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене у цій справі.

Подібні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції зроблено Великою Палатою Верховного Суду

в ухвалах: від 13 червня 2018 року в справі № 522/14750/16-ц від 13 червня

2018 року в справі № 761/6099/15-ц, від 04 липня 2018 року в справі № 623/3792/15.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, Дніпровський апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки відсутня в переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги, відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України.

Верховний Суд також враховує, що ця ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі (не є остаточним рішенням), а тому особа має право включити до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції заперечення на вказану ухвалу.

Доводи касаційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає оскарженню відповідно до частини сьомої статті 429 ЦПК України у даному випадку не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувана ухвала не відноситься до

судового рішення, ухваленого за результатами перегляду судового рішення

за нововиявленими обставинами, а є судовим рішенням, яким, з поміж іншого, призначено справу до розгляду, що вказує на його процесуальний (процедурний) характер. Зі змісту статті 429 ЦПК України вбачається, що судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах, зокрема ухвала суду, але тільки та, якою переглянуто за нововиявленими обставинами іншу ухвалу.

Зазначені у касаційній скарзі інші аргументи Верховний Суд також вважає необґрунтованими та виключно суб`єктивними судженнями скаржника, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення ним законодавства України та незгоди

з обставинами, встановленими судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Оскільки оскаржуване судове рішення є законними і обґрунтованим,

ухваленим з додержанням норм процесуального права й підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюТОВ «Кей-Колект» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 серпня

2024 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня

2012 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська