Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7169/23
Провадження №: 2-н/332/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя Марченко Н.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Авікон Груп» Поддубна І.В. звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг ЖКГ у загальному розмірі 5507, 66 грн. за період з листопада 2022 року по листопад 2023 року, а також судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Положення ч. 4 ст. 163 ЦПК України, свідчать про можливість стягувача звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі лише у разі наявності у боржника офіційної електронної адреси.

Однак, дослідивши відомості з Електронного кабінету ЕСІТС, заяву про видачу судового наказу про стягнення та додані до неї документи, судом встановлено, що у боржника відсутня зареєстрована офіційна електронна адреса та він не є користувачем системи Електронного суду. Крім того, ані заявником, ані її представником не долучено до заяви жодного доказу на підтвердження направлення боржникам заяви про видачу судового наказу з додатками.

Суд вважає необхідним звернути увагу на аналогію в даному випадку норм ЦПК України, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі.

Так, враховуючи положення абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 169 ЦПК України, у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що в даному випадку заявником та її представником до заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості не було долучено доказ надсилання листом з описом вкладення боржникам копії заяви про видачу судового наказу з додатками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 27, 28, 162-166, 260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.В. Марченко