Номер провадження: 22-ц/813/1594/24
Справа № 504/506/23
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: позивач Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави Україна в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Одеса, відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 травня 2023 року, ухваленого Комінтернівським районним судом Одеської області у складі: судді Барвенко В.К. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону Максима Брильова, правонаступником якої є Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону, в інтересах держави Україна в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Одеса до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання знести самочинно побудовану будівлю,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону Максим Брильов, правонаступником якої є Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону, звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційнного відділу міста Одеса, вказавши, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б № 031728, виданого у 1983 році Чабанській квартирно- експлуатаційній частині району, правонаступником якої є Квартирно експлуатаційний відділ міста Одеси, виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів Одеської області надано у постійне та безоплатне користування земельні ділянки, загальною площею 4382,6 га, розташовані на території Чорноморської селищної ради Одеського (Лиманського, Комінтернівського) району Одеської області, в межі яких входить земельна ділянка, загальною площею 3,8 га (військове містечко Чорноморське-3, за адресою: АДРЕСА_1 ), на якій розташовані об`єкти нерухомого майна Чабанського будинку рибалки. Земельна ділянка за своїм цільовим призначенням відноситься до земель оборони, а за формою власності - до державної власності. Рішенням Господарського суду Одеської області від 11 березня 2015 року у справі № 6/63-10-1719, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02 червня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 05 серпня 2015 року, визнано право власності за державою в особі Міністерства оборони України на нерухоме майно Чабанського будинку рибалки, загалом на двадцять дев`ять об`єктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 227.

22 травня 2019 року державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Дунай Х.Б. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 46976377, згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості загальною площею 32 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 227.

За фактом самовільного зайняття земельної ділянки та самочинного будівництва Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000198 від 08 червня 2019 року, в тому числі за фактом самовільного будівництва будівель і споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці Чабанського будинку рибалки, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 425, ч. 3 ст. 426, ч. 4 ст. 426-1 КК України.

В ході досудового розслідування на підставі листа Управління нормативно- методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель Міністерства оборони України від 11 червня 2021 року № 407/895 встановлено, що Міністром оборони України будь- яких дозволів на припинення права постійного користування та здійснення будівництва на земельній ділянці військового містечка Чорноморське -3, - не надавалось.

Відповідно до пункту 8 наказу Міністерства юстиції України № 366/5 від 04 лютого 2022 року рішення державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Дунай Х.Б. № 46976377 від 22 травня 2019 року скасовано.

08 лютого 2022 року згідно відомостей інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості площею 32 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , - припинено.

В теперішній час ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою державою в особі Міністерства оборони України в особі Квартирно- експлуатаційного відділу міста Одеса, оскільки на спірній земельній ділянці розташований самочинно побудований ОСОБА_1 об`єкт нерухомості.

Тому позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні Міністерству оборони України, в особі Квартирно- експлуатаційного відділу міста Одеса, частиною земельної ділянки, площею 0,0118 га, з загальної площі 3,8 га (військове містечко Чорноморське-3, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований об`єкт нерухомого майна (житлової нерухомості), загальною площею 32 кв.м, розташований за адресою (який має адресу): АДРЕСА_2 (один дріб сто сорок вісім), реєстраційний номер нерухомого майна 227, шляхом його знесення за власний рахунок ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно- експлуатаційного відділу міста Одеса, судовий збір в сумі 2684 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 травня 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса, частиною земельної ділянки, площею 0,0118 га, з загальної площі 3,8 га (військове містечко Чорноморське-3, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований об`єкт нерухомого майна (житлової нерухомості), загальною площею 32 кв.м, розташований за адресою ( який має адресу): АДРЕСА_2 (один дріб сто сорок вісім), реєстраційний номер нерухомого майна 227, шляхом його знесення за власний рахунок ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно- експлуатаційного відділу міста Одеса судовий збір в сумі 2684 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою державою в особі Міністерства оборони України в особі КЕВ міста Одеси, нерухоме майно побудовано ним на земельній ділянці оборони, що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який давав право виконувати будівельні роботи, а власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, тому майно підлягає знесенню цією особою за її рахунок на підставі стаття 376 Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси на його користь судові витрати зі сплати судового збору.

Скаржник посилається на те, що суд не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не дослідив та не дав оцінку тому факту, що на час проведення огляду події 17 грудня 2021 року будь-якого належного йому на праві власності нерухомого майна на спірній земельній ділянці не існувало, а позовні вимоги обґрунтовано неналежними доказами, зокрема складеним під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом самовільного будівництва будівель і споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці протоколом огляду місця події від 17 грудня 2021 року, який не містить інформації щодо предмета доказування, а також спростовує викладені в позові обставини. Вважає, що суд помилково зі спливом значного часу після складення протоколу (за тринадцять місяців до подання позову) за відсутності належних та допустимих доказів, зробив висновок, що на спірній ділянці продовжує знаходитися належна йому нерухомість, та не звернув уваги, що будь-які результати відеофіксації до протоколу огляду не надані, про наявність додатків до протоколу, зокрема, топографічного плану оглянутої місцевості із зазначенням кількості їх аркушів в протоколі не вказано.

Також зазначив, що розташований ним на спірній земельній ділянці каркасний будинок він добровільно вивіз в інше місце ще до скасування його права власності на це нерухоме майно.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство оборони України її доводи не визнало, рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване просило залишити без змін, вказавши, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність об`єкта нерухомості вважає безпідставними та такими, що спростовуються протоколом огляду у кримінальному провадженні від 17 грудня 2021 року, до якого додано топографічний план, розташованих будівель (споруд) на території військового містечка Чорноморське-3, виготовлений військовою частиною НОМЕР_1 , на якому нанесено, серед інших, існуючий об`єкт нерухомості під номером АДРЕСА_2 , а доказів відсутності такого об`єкта відповідач не надав.

У відзиві на апеляційну скаргу керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирного-експлуатаційного відділу м. Одеса її доводи не визнав, рішення суду як законне та обґрунтоване просив залишити без змін, вказавши, що відповідач помилково вважає позовні вимоги необґрунтованими належними доказами, оскільки згідно долученого до протоколу огляду місця-події плана-схеми вбачається, що об`єкт житлової нерухомості загальною площею 32 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який до 08 лютого 2022 року належав на праві власності ОСОБА_1 , розташований на земельній ділянці, яка перебуває на праві постійного користування у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса. Також зазначив, що ОСОБА_1 не надав будь-яких доказів відсутності раніше належного йому нерухомого майна на спірній земельній ділянці, а його доводи про те, що спірний об`єкт нерухомості є каркасним будинком, спростовуються виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром-Строй ЛТД» на замовлення відповідача технічним паспортом на дачний будинок.

У відзиві на апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси (на теперішній час - Одеське квартирно-експлуатаційне управління) вважає доводи скарги безпідставними, а рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні представник Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та Міністерства оборони України апеляційну скаргу не визнали.

Позивач Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси (Одеське квартирно-експлуатаційне управління) та відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, від Сновальчука надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що прокурором надано суду копію листа від 07 грудня 2021 року № 5-4-1515ВИХ-21, згідно якого він повідомив Міністерство оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси у порядку, визначеному статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», про необхідність захисту прав держави та намір подати відповідний позов до суду.

Правомірність представництва інтересів держави прокурорм, встановлена та належно вмотивована судом, по справі ніким не оспорюється.

Відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії Б № 031728, виданого у 1983 році Чабанській квартирно- експлуатаційній частині району, правонаступником якої є Квартирноексплуатаційний відділ м. Одеси, виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів Одеської області надано у постійне та безоплатне користування земельні ділянки, загальною площею 4382,6 га, розташовані на території Чорноморської селищної ради Одеського (Лиманського, Комінтернівського) району Одеської області, в межі яких входить земельна ділянка, загальною площею 3,8 га (військове містечко Чорноморське-3, за адресою: АДРЕСА_1 ), на якій розташовані об`єкти нерухомого майна Сабанського будинку рибалки. До складу земельної ділянки увійшли земельні ділянки: Чабанського полігону уздовж узбережжя Чорного моря, площею 21,7274 га; військових містечок «Чорноморське-1», «Чорноморське-3», на яких дислокувалась військова частина НОМЕР_2 , площею 13 га; військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », колишнього Одеського інституту сухопутних військ, площею 15 га; військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого вздовж траси Одеса Миколаїв, площею 30 га; 55 Управління начальника робіт, площею 61 га; 9 спортивного клубу армії, площею 4 га. Зазначений державний акт зареєстрований у порядку, встановленому законом за № 35, недійсним не визнавався і не був скасований.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 18 «Про визначення органів управління майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» передбачено Міністерствам, зазначеним у додатку, прийняти до 15 січня 1995 року до сфери управління відповідне майно з наступним повідомленням органів державної статистики, податкових і фінансових органів. Відповідно до переліку до зазначеної постанови на Міністерство оборони України покладено управління майном, зокрема, 7 мисливських господарств, 7 будинків рибалки, туристичної бази, 3 магазинів, 3 стрілецькі стендів військово-мисливського товариства Одеського військового округу.

Міністерству оборони України було перепідписано прийняти підприємства, організації та об`єкти колишнього військово-мисливського товариства Збройних Сил СРСР, зокрема: мисливські і риболовецькі господарства, будинки мисливця-рибалки, туристичні бази. Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування. Зазначене майно поставлено на картковий облік у Квартирно-експлуатаційних органах, які уповноважені вести облік нерухомого майна Збройних Сил України.

Згідно наказу начальника квартирно-експлуатаційного управління Південного оперативного командування від 12 грудня 2000 року № 86 «Про прийняття на облік майна товариства військових мисливців та рибалок» нерухоме майно Чабанського будинку рибалки було прийнято на відповідний картковий облік та закріплено за Чорноморською КЕЧ району (правонаступником якої є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси).

Рішенням господарського суду Одеської області від 24 грудня 2009 року визнано недійсним рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 18 грудня 2008 року № 436-V «Про прийом до земель запасу Чорноморської селищної ради земельних ділянок державної власності, загальною площею 96,3374 га, на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області». Рішенням суду встановлено, вказані земельні ділянки є землями оборони, їх власником є держава, право розпорядження ними належить до повноважень Кабінету Міністрів України, а Міністр оборони України повноваженнями на припинення права державної власності чи права користування не наділений.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11 березня 2015 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02 червня 2015 року, постановою Вищого господарського суду України від 05 серпня 2015 року визнано незаконним та скасовано рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області № 87 від 10 листопада 2005 року «Про видачу дозволу на виготовлення технічної документації на будівлі та споруди, які перебувають на балансі мисливсько-рибальського підприємства «Сокіл» і розміщені на території Чабанського будинку рибалки», та визнано за державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно Чабанського будинку рибалки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на їдальню за генеральним планом № 888 площею 72кв. м; котедж за генеральним планом № 864 96 кв. м; котедж за генеральним планом № 865 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 866 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 867 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 868 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 869 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 870 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 871 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 872 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 873 площею 12 кв. м; котедж за генеральним планом № 874 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 875 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 876 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 877 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 878 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 879 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 880 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 881 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 882 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 883 площею 32 кв. м; котедж за генеральним планом № 884 площею 126 кв. м; котедж за генеральним планом № 887 площею 75 кв. м; сторожеву за генеральним планом № 889 площею 20 кв. м; туалет за генеральним планом № 890 площею 6 кв. м; туалет за генеральним планом № 891 площею 3 кв. м; туалет за генеральним планом № 892 площею 3 кв. м; гараж за генеральним планом № 836 площею 18 кв. м та навіс для човнів за генеральним планом № 885 площею 512 кв. м.

22.05.2019 року державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Дунай Х.Б. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 46976377, згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості загальною площею 32 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 227.

За фактом самовільного зайняття земельної ділянки та самочинного будівництва Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000198 від 08 червня 2019 року, в тому числі за фактом самовільного будівництва будівель і споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці Чабанського будинку рибалки, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 197-1, частиною першою статті 425, частиною третьою статті 426, частиною четвертою статті 426-1 КК України.

У ході досудового розслідування на підставі листа Управління нормативно- методичного забезпечення та моніторингу володіння, використання та розпорядження нерухомого майна і земель Міністерства оборони України від 11 червня 2021 року № 407/895 встановлено, що Міністром оборони України будь-яких дозволів на припинення права постійного користування та здійснення будівництва на земельній ділянці військового містечка Чорноморське-3, - не надавалось.

Відповідно до пункту 8 Наказу Міністерства юстиції України № 366/5 від 04 лютого 2022 року рішення державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Дунай Х.Б. № 46976377 від 22 травня 2019 року скасовано.

08 лютого 2022 року згідно відомостей інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості площею 32 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , - припинено.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У частинах третій, четвертій статті 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови (див. постанову Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року по справі № 642/7110/15-ц).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 520/17520/14-ц).

У постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 369/3261/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що за обставин справи, коли належний власник земельної ділянки не надавав згоди на будівництво на його земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, він має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав як власника земельної ділянки шляхом знесення усіх об`єктів, зокрема й самочинного, будівництва навіть у разі його державної реєстрації, здійсненого не власником або без його згоди. Власник вправі вимагати усунення із земельної ділянки усіх результатів діяльності (господарювання) відповідача на ній. Оцінка самочинності здійсненого будівництва не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки будь-яке будівництво на чужій земельній ділянці, має розглядатися як таке, що вчинене без правомірних підстав для ведення такої діяльності. Отже, відповідно до вимог цивільного закону незаконний набувач земельної ділянки не набуває права власності на збудовані ним за час незаконного володіння споруди і має право лише на належні йому будівельні матеріали та конструктивні елементи без набуття права власності на споруди, які їх складали.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23) вказано, що «за обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна. Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно. Оскільки положення статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за особою - власником земельної ділянки у будь-який інший спосіб, окрім визначеного цією статтею (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за власником земельної ділянки), також не змінює правовий режим самочинного будівництва. За вказаних обставин особа - власник земельної ділянки не набуває право власності на самочинно побудоване нерухоме майно. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що визначальними обставинами для встановлення подібності справ № 263/18985/19 та № 916/1174/22 є (1) наявність самочинного будівництва, на яке (2) неправомірно зареєстровано право власності. Спір щодо подальшої юридичної долі самочинно побудованого майна вирішується виключно відповідно до статті 376 ЦК України, тобто за вимогами про знесення такого майна або про визнання права власності на таке майно. У категорії справ, за обставинами яких певна особа неправомірно зареєструвала право власності на самочинно побудоване майно, неналежною є як вимога про скасування рішення (запису) про реєстрацію права власності, так і вимога про припинення права власності».

Саме такі висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палата Касаційного цивільного суду в ухвалі від 15 грудня 2023 року (справа № 504/3302/22).

Суд вірно встановив по теперішній справі, що необхідність звернення до суду із цим позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси прокурор обґрунтував порушенням права держави, як власника земельної ділянки, яка належить до земель оборони. На цій земельній ділянці розміщено об`єкт житлової нерухомості, який на підставі рішення державного реєстратора Дунай Х.Б. набув у власність ОСОБА_1 і яке скасовано наказом Міністерства юстиції України. ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою державою в особі Міністерства оборони України в особі КЕВ міста Одеси, оскільки на спірній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості, який побудований ОСОБА_1 . Оскільки будівництво об`єкта житлової нерухомості було здійснене на земельній ділянці, яка не була для цього відведена, суд зробив обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення вказаного об`єкта, оскільки саме такий спосіб захисту за встановлених обставин справи є належним.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не дав оцінку тому факту, що на час проведення огляду події 17 грудня 2021 року будь-якого належного йому на праві власності нерухомого майна на спірній земельній ділянці не існувало, а позовні вимоги обґрунтовано неналежними доказами, зокрема складеним під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом самовільного будівництва будівель і споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці протоколом огляду місця події від 17 грудня 2021 року, який не містить інформації щодо предмета доказування, а також спростовує викладені в позові обставини. До суду апеляційної інстанції заявником надано копію листа командира військової частини НОМЕР_3 від 21 серпня 2023 року про добровільне знесення ОСОБА_1 самочинно збудованого будинку у червні 2022 року, у залученні якого до матеріалів справи відмовлено з огляду на вимоги ч. 3 ст. 367 ЦПК України та ненадання такого доказу до суду першої інстанції.

Отже, відповідачем у передбачений законом спосіб та строки за допомогою належних та допустимих доказів не доведено добровільне знесення ним дачного будинку.

Натомість прокурором надано належні, достатні та допустимі докази, що свідчать про існування станом на час його звернення до суду самочинного будівництва, зокрема, сформована 09 лютого 2023 року інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно № 322444181 свідчить про зареєстроване за ОСОБА_1 нерухоме майно у вигляді дачного будинку за вищезазначеною адресою.

Як не заслуговує на увагу і посилання відповідача на те, що самочинне будівництво було каркасним будинком, оскільки таке спростовується технічним паспортом на дачний будинок АДРЕСА_2 , виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром-Строй ЛТД» на замовлення відповідача.

Отже, висновки суду про наявність порушеного права позивача у спірних правовідносинах не спростовується помилковими доводами апеляційної скарги про відсутність перешкод у користуванні спірним майном.

Надані позивачем докази свідчать про те, що на час звернення прокурора до суду та вирішення справи судом ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою державою в особі Міністерства оборони України в особі КЕВ міста Одеси, оскільки на спірній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості, який побудований ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 12 січня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: Ю.П. Лозко

Н.В. Стахова