Справа № 449/1414/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2024 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Гуняк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань: Тивонюка С.Р.,

представника заявника (боржника): Сокол Н.М.,

стягувача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни скаргу представника ОСОБА_2 Н.М. Сокол на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби (державного виконавця) Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області у рамках виконавчого провадження, -

встановив:

Представник ОСОБА_2 Н.М. Сокол звернулася до суду з скаргою на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби (державного виконавця) у рамках виконавчого провадження. Просить:

-визнати неправомірні дії Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області щодо відмови у зняті арешту з майна (1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ),зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.10.2011року (реєстраційний номер обтяження:11752341) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29402107 від 21.10.2011,винесеного головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції;

-зняти обтяження арешт нерухомого майна (1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ) зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.10.2011року (реєстраційний номер обтяження:11752341) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29402107 від 21.10.2011,винесеного головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції.

Покликається на те, що на підставі виконавчого листа №2-248/09 від 28.12.2009року, виданого Перемишлянським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 80 00,00 грн на користь ОСОБА_1 , відкрито виконавче провадження №27999321. 21.10.2011року в межах виконавчого провадження №27999321 державним виконавцем Відділу державної виконавчої Славутицького міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 31.10.2013року виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі п.5 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, який діяв на час винесення постанови та зазначено, що згідно акту державного виконавця та відповідей реєструючих органів, боржник не проживає за вказаною адресою. Звертає увагу суду на те, що згідно відповіді Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області від 24.10.2023року №19060, повторно виконавчий документ до відділу не надходив. Матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень. Вважає, що арешт майна, належного ОСОБА_2 порушує його право власності, адже він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа №2-248/09 від 28.12.2009року до виконання минув і за Законом України Про виконавче провадження в редакції від 21.04.1999року №606-XIV, і за нині діючим Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII. Окрім цього, за період з 31.10.2013року по 31.10.2023 року (за 10років) стягував так і не скористався своїм правом для пред`явлення виконавчого листа до виконання і стягнення з ОСОБА_2 суми боргу.

Окрім цього, зазначив, що 12.10.2023 року звернувся до Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, однак його повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з майна. Вважає, що за ситуації, що склалася, за відсутності відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 наявні підстави для зняття арешту з майна, належному ОСОБА_3 за рішенням суду.

Представник заявника (боржника) ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засідання скаргу підтримала з мотивів викладених у ній, просила таку задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 просив у задоволенні скарги відмовити. Повідомив, що судове рішення не виконано. Зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано тілесних ушкоджень від яких він отримав інвалідність 2-ї групи. Жодна шкода йому не відшкодована.

Представник Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомили.

Тому, відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представник Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.3 ч.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.447ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та піших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документ до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час прийняття рішення, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для зняття арешту усього майна (коштів) боржника або його частини, згідно якої такими підставами є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 28.12.2009року року стягнуто з ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ,80 000 (вісімдесят тисяч) грн. моральної шкоди та 2248,90 грн понесених витрат на придбання медикаментів (а.с.7).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься відомості про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №11752341 від 21.10.2011року.

Підставами внесення даного обтяження зазначено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 29402107 від 21.10.2011року, ВДВС Славутицького МУЮ, на частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно листів Славутицького відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області від 23.08.2023року №14494 та від 24.10.2023 №190060, на виконанні у Славутицькому відділі ДВС у Вишгородському районі Київської області перебувало виконавче провадження №27999321, яке було відкрито 05.08.2011року на підставі виконавчого листа №2-248/09 від 28.12.009 року, виданого Перемишлянським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 80000,00 грн на користь ОСОБА_1 .

31.10.2013року виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі п.5 ст.47 Закону України Про виконавче провадження, який діяв на час винесення постанови та зазначено, що згідно акту державного виконавця та відповідей реєструючих органів, боржник не проживає за вказаною адресою. Повторно виконавчий документ до відділу не надходив.

Матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого розділом XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5.

В Єдиному реєстрі боржників щодо ОСОБА_2 відомості відсутні.

У зв`язку з відсутністю підстав, керуючись ст. ст. 40,59 Закону України Про виконавче провадження у Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. (Київ) відсутні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_2 (а.с.8, 9).

Суд вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, оскільки державний виконавець Славутицького відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області у межах наданих повноважень та у відповідності до положень ч.1 ст.50 Закону України «По виконавче провадження» в редакції закону, який діяв на час прийняття рішення, не вправі був виносити постанову про скасування арешту, накладеного в межах виконавчого провадження, виходячи з того, що виконавче провадження було повернуто стягувачу на підставі п. 5 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, яким не передбачалося обов`язку державного виконавця у випадку повернення виконавчого документа стягувачеві, знімати арешти, накладені на майно боржника в ході здійснення виконавчих дій, що свідчить про дотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та відсутність підстав для задоволення скарги представника ОСОБА_2 Н.М. Сокол на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби (державного виконавця) у рамках виконавчого провадження.

Крім того,доказів того, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 80 000(вісімдесят тисяч) грн. моральної шкоди та 2248,90 грн понесених витрат на придбання медикаментів, яке перебувало на примусовому виконанні (виконавчий лист №2-248/09від 28.12.2009року) на даний час виконано, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 258-261,447-453 ЦПК України, суд -

ухвалив:

в задоволенні скарги представника ОСОБА_2 Н.М. Сокол на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби (державного виконавця) Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області у рамках виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя Гуняк О.Я.