печерський районний суд міста києва
пр. № 2-ві-47/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., вирішивши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві питання щодо самовідводу від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бусик О. Л. від розгляду цивільної справи№ 757/33604/23-ц, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Укрбюро Інтерполу Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк», третя особа: Національна поліція України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями судді Печерського районного суду м. Києва Гуртовій Т. І. передана на розгляд заява ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О. Л. від розгляду цивільної справи№ 757/33604/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Укрбюро Інтерполу Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк», третя особа: Національна поліція України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Відвід, що надійшов на розгляд судді Гуртовій Т. І., заявлений ОСОБА_1 вшосте та зводиться до незгоди з прийнятими суддею рішеннями.

Крім того, ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Гуртової Т. І. від 23.08.2024 у справі № 757/33604/24-ц вже було розглянуто заяву ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О. Л. від розгляду цивільної справи№ 757/33604/23-ц, за результатами якого дана заяви залишена без розгляду у зв`язку із зловживанням заявницею процесуальними правами.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

У пункті 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

«Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого необхідно враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності….» (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-центр» проти України», пункт 28).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді необхідно визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України», пункт 56).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», пункти 49, 50).

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, пункт 48).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана (пункт 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи від 01 січня 2001 року «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів»).

Ураховуючи наведене, а також те, що суддею Гуртовою Т. І. вже розглядався відвід судді Бусик О. Л., та подача такої заяви про відвід визнана зловживанням ОСОБА_1 процесуальними правами, доходжу висновку, що такі обставини можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, а тому самовідвід необхідно задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України суддя

УХВАЛИВ:

Заяву судді Гуртової Т. І. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Гуртову Т. І. від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бусик О. Л. від розгляду цивільної справи№ 757/33604/23-ц, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Укрбюро Інтерполу Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк», третя особа: Національна поліція України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Справу № 757/33604/23-ц, провадження № 2ві-64/24 передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ГУРТОВА

https://reyestr.court.gov.ua/Review/123658930