УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Митрофанова А.О., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Одночасно роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання ухвали щодо усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута останньому.

20.11.2023 року поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". При цьому, документи направлялись позивачу за місцем його реєстрації, зазначеному в позовній заяві.

04 грудня 2023 року позивачу повторно було направлено копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року.

08.01.2024 року поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". При цьому, документи направлялись позивачу за місцем його реєстрації, зазначеному в позовній заяві.

Станом на 12 січня 2024 року недоліки позовної заяви позивачем не усунуто.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Однак, у встановлений судом строк позивач не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О. Митрофанова