Справа № 282/1488/23
Провадження № 6/282/5/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2024 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання Наумчук-Їлмаз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Первісний стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Боржник: ОСОБА_1 , Приватний виконавець: Лужинецький Павло Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТзОВ «Дебт Форс» звернувся до суду із заявою про заміну вибулого стягувача ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника ТзОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №11692 вчиненого 05.10.2021 приватним нотаріусом Сазоновою О.М. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні у приватного виконавця Лужинецького П.В. перебуває виконавче провадження №67593491 відкрите на підставі виконавчого напису №11692 вчиненого 05.10.2021 року приватним нотаріусом Сазоновою О.А. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

15 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» укладено договір №15-02/23 по відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором №.

11 травня 2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» укладено договір №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № .

Враховуючи викладене, заявник просить суд замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника ТзОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №11692 вчиненого 05 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Сазоновою О.М.

В судове засідання представник заявника не з`явився, у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розгляд справи проводити у відсутності представника ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

Представник первісного стягувача - ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Приватний виконавець Лужинецький П.В., представник ТОВ «Кампсіс Фінанс», а також боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Клопотань та заяв до суду не подавали.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, документи додані до заяви, суд встановив наступне.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зробила висновок, що оскільки тільки в ЦПК Українив регульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. До відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заява, про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно із ст.ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами.

Із матеріалів, які надіслані до суду разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, неможливо встановити, що виконавче провадження №67593491, в якому заявник просить замінити стягувача, відкрито приватним виконавцем саме щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №, право вимоги за яким передано ТОВ «Дебт Форс».

У даному випадку правосуб`єктність заявника як нового кредитора (стягувача) виникла на підставі договору №15-02/23 від 15.02.2023 та договору №11-05/23 від 11.05.2023 про відступлення прав вимоги. При укладанні договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Дебт Форс», проявляючи обачність, з метою оцінки процесуальної ситуації та юридичної перспективи подальшого стягнення викупленого боргу, мало можливість з`ясувати обставини щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, отримати від попереднього кредитора відповідні матеріали.

Тобто, заявником не надано відповідних доказів існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» заборгованості, вчиненого саме за кредитним договором №, адже у постанові про відкриття виконавчого провадження вказано лише реквізити виконавчого напису, а не кредитного договору, тоді як предметами договору №15-02/23 від 15.02.2023 та договору №11-05/23 від 11.05.2023 про відступлення прав вимоги були права вимоги по кредитному договорі, а не виконавчий напис нотаріуса. Копія виконавчого напису №11692 від 05.10.2021, вчиненого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. який можливо було б дослідити та встановити його вчинення нотаріусом у зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_1 саме кредитного договору №, заявник в якості доказу до матеріалів заяви не долучив.

Також, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №67593491 з боржника ОСОБА_1 відповідно до виконавчого напису №11692 від 05.10.2021 стягується заборгованість в розмірі 15277,00 грн. В той же час, сума заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №, право вимоги на стягнення якої отримало ТОВ «Дебт Форс» за договором №15-02/23 від 15.02.2023 та договору №11-05/23 від 11.05.2023 про відступлення прав вимоги, становить 28276,50 грн. Вказані розбіжності в сумах заборгованості також не дають змогу суду встановити, що виконавче провадження №67593491, в якому заявник просить замінити стягувача, відкрито приватним виконавцем саме щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №, право вимоги за яким передано ТОВ «Дебт Форс».

Судом встановлено, що виконавче провадження №67593491 на підставі виконавчого напису нотаріуса №11692 від 05.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» відкрито 18.11.2021.

З аналізу ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22), правової позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) слідує, що заміна сторони виконавчого провадження, в даному випадку заміна стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс», можлива лише в існуючому виконавчому провадженні.

Долучена до заяви копія постанови про відкриття виконавчого провадження №67593491 винесена приватним виконавцем 18.11.2021, тобто з дати відкриття виконавчого провадження до дати звернення заявника з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні пройшло більше двох років. Вказана постанова свідчить про відкриття виконавчого провадження, проте не є доказом його існування на момент звернення заявника з заявою до суду.

Оскільки фізична особа ОСОБА_1 може мати не одне грошове зобов`язання перед ТОВ "Вердикт Капітал" та не за одним кредитним договором і не лише за кредитним договором право вимоги, заявник не довів, що виконавчий напис нотаріуса №11692 від 05.10.2021 вчинений саме по кредитному договорі №, за яким ТОВ "Дебет Форс" набуло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,83,84,258-261,353,354,442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», стягувач ТОВ «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача його правонаступником - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Носач