Справа № 727/4430/23
Провадження № 2/727/242/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі : головуючого судді Танасійчук Н.М.

секретаря судових засідань Дячук І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 )

представника відповідача ОСОБА_5 ,

представника відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус Кривцова Крістіна Танасіївна про визнання правочинів удаваними та визнання права власності на частину майна,

ВСТАНОВИВ

03 травня 2023 року до Шевченківського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ( ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Кривцова К.Т. про визнання удаваними правочинів та визнання інших правочинів укладеними, визнання права власності на частину спільного майна подружжя.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає , що 12 серпня 2006 року між ним та відповідачкою ОСОБА_7 був укладений шлюб.

При реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_7 » на прізвище позивача « ОСОБА_7 ».

В шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час шлюбу сторін, в травні 2020 року, позивач разом із дружиною ОСОБА_9 для поліпшення житлових умов своєї сім`ї вирішили купити у гр. ОСОБА_8 житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 175.1 кв.м., житловою площею 90.2 кв.м., разом із земельною ділянкою, площею 0.034 га кадастровий № :16:002:1160. розташованою за тою ж адресою.

Для цього позивач, узгодивши із своїм батьком ОСОБА_14 , питання продажу квартири АДРЕСА_2 , яка перебувала в їх спільній сумісній власності, уклали 29.05.2020 року із покупцем ОСОБА_15 договір завдатку в сумі 26500 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США, на забезпечення договору купівлі -продажу вказаної квартири за 1 245 000 гривень, що еквівалентно 47 000 доларів США.

Саме наявність вільних коштів у подружжя зумовило домовленість з продавцем житлового будинку ОСОБА_8 , про оформлення попереднього договору купівлі продажу, а потім основного договору купівлі продажу.

Виконавши умови договору завдатку від 29.05.2020 року позивач та його батько уклали 04.06.2020 року із покупцем ОСОБА_15 договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_2 .

В цей же день 04.06.2020 року, з метою поліпшення житлових умов своєї сім`ї позивач ОСОБА_1 , уклав із ОСОБА_8 , попередній договір за яким, сторони зобов`язались в строк не пізніше 04.06.2021 року укласти договір купівлі продажу (далі - Основний договір) житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 175.1 кв.м., житловою площею 90.2 кв.м., разом із земельною ділянкою, площею 0.034 га кадастровий № :16:002:1160, розташованою за тою ж адресою.

У відповідності до п. 2 попереднього договору його істотними умовами є:

Продавець договору - ОСОБА_8 , а покупцем є ОСОБА_1 .

Об`єктом продажу є житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 175.1 кв.м., житловою площею 90.2 кв.м., разом із земельною ділянкою, площею 0.034 га кадастровий № :16:002:1160, розташованою за тою ж адресою.

За п. З попереднього договору купівля- продаж предмету договору має бути вчинена на суму, яка на день нотаріального посвідчення основного договору складатиме 2 675 440 гривень, що станом на 04.06.2020 року еквівалентно 100 000 доларів США. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі продажу ОСОБА_1 передав в день укладання попереднього договору ОСОБА_8 , в якості забезпечувального платежу, гроші в сумі 26754.40 гривень, що станом на 04.06.2020 року еквівалентно 1000 доларів США, як доказ укладення та забезпечення виконання основного договору купівлі продажу нерухомого майна.

Сторони встановили строк оплати до підписання основного договору - 04.06.2021 року.

Згідно п. 7 попереднього договору його посвідчено за згодою другого з подружжя Покупця - ОСОБА_7 , про що викладено у заяві, справжність підпису на якій засвідчено Кривцовою К.Т. , приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 04.06.2020 року, реєстровий номер 6729. Нотаріальне посвідчення попереднього договору здійснено тим самим нотаріусом та цієї ж дати за реєстровим номером 6730.

Позивачем 14.06.2020 року було передано продавцю ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 44 000 доларів США, як. авансовий платіж, які були отримані ним та його батьком від продажу квартири, що підтверджується розпискою ОСОБА_8 .

02.07.2020року ОСОБА_1 передав продавцю ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, про що останньою написано власноручно розписку.

30.12.2020року позивачем передано продавцю ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 10 000 доларів СІІІА, про що останньою власноручно написано розписку.

В подальшому ОСОБА_8 , були сплачені грошові кошти в сумі 35 000 Доларів США за попереднім договором купівлі продажу, строк дії за яким за усною домовленістю з продавцем було продовжено.

В зв`язку із перебуванням по роботі в місті Одеса позивач направив своїй дружині нотаріально посвідчену заяву, щоб остання могла укласти договір купівлі- продажу вказаного будинку, як спільного подружнього майна, придбаного в шлюбі.

Відносини між позивачем та відповідачкою ускладнились і рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16.11.2021 року у справі №727/7057/21, яке набрало законної сили 17.12.2021 року, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано.

При зверненні 18.04.2023 року через «Опендатабот» до реєстру речових прав позивачу стало відомо, що 14.07.2021 року дружиною позивача ОСОБА_7 було укладено договір дарування №12370, посвідчений приватним нотаріусом Кривцовою К.Т. Чернівецького міського нотаріального округу, земельної ділянки кадастровий № :16:002:1160, площею 0.034 га. Також укладено договір дарування №12369 14.07.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Кривцовою К.Т. Чернівецького міського нотаріального округу на власника відповідачку ОСОБА_7 житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною "лощею 175.1 кв.м., житловою площею 90.2 кв.м., опис: житловий будинок ліг. А, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, колодязь к, огорожа №1, розташований в АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що насправді було вчинено між продавцем ОСОБА_8 , та відповідачкою платні правочини - договори купівлі- продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 175.1 кв.м., китловою площею 90.2 кв.м., та земельної ділянки, площею 0.034 га, кадастровий 00:16:002:1160, розташованою за тою ж адресою, а договори дарування вказаних об`єктів є удаваними правочинами з метою виведення спільно придбаного майна у приватну особисту власність відповідачки.

Звертає увагу на тому, що грошові кошти передані позивачем продавцю ОСОБА_8 не поверталися, а в родинних стосунках ОСОБА_8 з ОСОБА_7 не перебуває, що свідчить про відсутність підстав для укладення безоплатних правочинів про передання майна.

Посилаючись на наведене та норми законодавства позивач просить визнати удаваними договори дарування між ОСОБА_8 та

ОСОБА_9 від 14.07.2021 року, посвідчені приватним нотаріусом Кривцовою К. Г. Чернівецького міського нотаріального округу, зокрема земельної ділянки площею 0.034 га № :16:002:1160 зареєстрований за №12370; та житлового будинку

з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 175.1 кв.м та житловою площею 90.2 кв.м., опис: житловий будинок літ. А, сарай літ. Б. вбиральня літ. В.колодязь К, огорожа №1, розташовані в АДРЕСА_1 .

Визнати укладеними 14.07.2021 року договори купівлі-продажу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельної ділянки кадастровий № ~ І 136300:16:002:1160, площею 0.034 га., та збудованого на ній житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 175.1 кв.м., житловою площею 90.2 кв.м., опис: житловий будинок літ. А, сарай літ. Б, вбиральня літ. В. колодязь К,

і огорожа№1, розташовані в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки кадастровий № :16:002:1160, площею 0.034 га., та на ідеальну частину збудованого на ній житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 175.1 кв.м , житловою площею 90.2 кв.м., опис: житловий будинок літ. А, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, колодязь К, огорожа №1, розташовані в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 понесені судові шграти по справі по сплаті судового збору в розмірі 13 377. 20 гривень.

Ухвалою суду від 09 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі , призначено підготовче судове засідання.

21.06.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву,згідно якого відповідач ОСОБА_9 заперечує щодо задоволення позовних вимог , вказуючи про те, що згідно попереднього договору купівлі-продажу, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_8 04червня 2020 року, сторонами досягнуто домовленість про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що знаходиться за тією ж адресою, які належали відповідачу ОСОБА_8 . У вказаному договорі сторони узгодили ціну, за якою буде здійснено продаж нерухомого майна, а саме 2675440 (два мільйони шістсот сімдесят пять тисяч чотириста сорок) грн, що еквівалентно 100000 (сто тисяч) доларів США за курсом НБУ на день укладення договору, а також те, що основний договір купівлі-продажу нерухомого майна буде укладено не пізніше 04 червня 2021 року. На підтвердження своїх намірів укласти в майбутньому договір купівлі- продажу в якості забезпечувального платежу ОСОБА_1 передав ОСОБА_8 аванс в розмірі 1000 доларів США в гривневому еквіваленті. При цьому сторони попереднього договору узгодили, що за їх спільною домовленістю розмір забезпечувального платежу може бути збільшено. Окрім того, сторони узгодили, що у разі не укладення протягом 30 календарних днів після спливу терміну, передбаченого пунктом 1 попереднього договору (тобто в строк до 04.07.2021), або у разі якщо жодна із сторін не направить іншій письмову пропозицію щодо укладення основного договору, зобов`язання за попереднім договором припиняються. Вказує, що в попередньому договорі сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_8 обумовили строк укладення основного договору та наслідки не укладення основного договору.

Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна у визначений сторонами строк укладений не був, тому сторона відповідача вважає , що переданий позивачем забезпечувальний платіж є авансом та підлягає поверненню; а попередній договір вважається припиненим у зв`язку з невиконанням його умов сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_8 ).

Таким чином стверджує, що укладення між відповідачами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 договору дарування нерухомого майна, за яким ОСОБА_7 набула безоплатно у власність житловий будинок та земельну ділянку, відбулося після припинення попереднього договору купівлі-продажу. І наполягає на тому факт укладення позивачем попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки та передача на його виконання забезпечувального платежу в розмірі 1000 доларів США не підтверджують того, що оспорювані позивачем договори є удаваними. Відповідач також вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що на виконання попереднього договору купівлі-продажу позивач передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 65000 доларів США, а остаточно вся сума в розмірі 100000 доларів США була передана продавцю при підписанні оспорюваного договору дарування. Крім того , заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач вказує на те, що позивач не не наводить жодних аргументів та доказів щодо того що завадило йому самому укласти договір купівлі- продажу нерухомого майна та набути право власності на спірні об`єкти нерухомості. Окрім зазначеного, відповідач просить визнати неналежними доказами надані позивачем копії розписок про отримання ОСОБА_8 коштів від позивача.

Вказує, що вчинення ОСОБА_1 та його батьками договору купівлі- продажу кварти в день підписання попереднього договору купівлі-продажу також не підтверджує удаваність договору дарування, оскільки він був укладений набагато пізніше в часі, а в день підписання попереднього договору купівлі-продажу позивачем було передано незначну суму авансу в розмірі 1000 доларів США. Враховуючи, що після укладення попереднього договору купівлі-продажу відносини між подружжям погіршились, позивач змінив свої наміри придбати житловий будинок та земельну ділянку в інтересах сім`ї. З іншого боку відносини між нею відповідачем ОСОБА_8 стали дружніми, наслідком чого й стало укладення договору дарування нерухомого майна.Посилаючись на наведене відповідач ( ОСОБА_9 наполягає на відмові в позові.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві. Також зазначив, що визнавав позовні вимоги своєї дружини про розірвання шлюбу. Зазначену нею в позовній заяві обставину про те, що протягом року вони не проживають разом, як подружжя, не визнавав, тому що це не відповідало дійсності, однак не оспорював цю обставину в апеляційному суді.

Представник позивача ОСОБА_2 наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_9 заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказував на те, що рішенням суду про розірвання шлюбу ОСОБА_7 встановлено те, що протягом року вони разом не проживали. Цю обставину позивач не оспорював. Тому набуте у власність відповідачкою нерухоме майно є її особистою власністю. Стороною позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на доведення своїх позовних вимог. Звертав увагу суду на те, що позивач не виконав ухвалу суду про витребування оригіналів розписок, копії яких надані суду. Наполягав на тому, що згідно пунктів 1,3,5,8, 15 спірних договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку відповідач ОСОБА_8 ствердила про те, що договори не носять характеру фіктивного, удаваного правочину, відповідають дійсним намірам сторін, не приховують іншого правочину. Також зазначив, що позивачем не надано доказів наявності у нього такої суми грошових коштів, про які він стверджує, що передавалися ОСОБА_8 . Звертав увагу суду на те, що згідно п. 4 договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , квартиру продано за 640 000 грн, а не як стверджує позивач 44000 дол США.

Представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що його довірителька проживає наразі в США, тому зв`язатися з судом , навіть в режимі відео конференції, їй дуже проблематично через різні часові пояси. Представник зазначив, що ОСОБА_8 визнає позовні вимоги про визнання удаваними договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку, третю вимогу про визнання за позивачем права власності на половину нерухомого майна відносить на розсуд суду як таку, що не зачіпає її інтересів. Вказує на те, що ОСОБА_8 маючи намір продати належні їй земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться на АДРЕСА_1 , уклала з ОСОБА_1 попередній договір за яким сторони зобов`язалися в строк не пізніше 04.06.2021 року укласти договір купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_3 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Згідно попереднього договору продаж майна має бути вчинено за 100000 дол США. Оскільки подружжя ОСОБА_7 не мало всієї суми коштів, термін попереднього договору був продовжений на два місяці, що влаштовувало ОСОБА_8 , оскільки більшу частину коштів вона вже отримала. У подальшому ОСОБА_3 отримувала від ОСОБА_1 кошти частинами: 14.06.2020 року отримала 44000 дол США, 02.07.2020 року отримала 10000 дол США, 30.12.2020 року отримала 10000 дол США, 14.07.2021 року отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 35000 дол США. ОСОБА_17 також ствердила, що саме ОСОБА_7 визначила назву договору і саме ОСОБА_18 наполягала на тому щоб був укладений договір дарування, в іншому випадку не бажала сплачувати ОСОБА_8 залишок коштів у сумі 35 000 дол США. Також повідомила, що жодних підстав дарувати ОСОБА_7 дороговартісне нерухоме майно у неї не було , вони не являються родичами чи друзями. Крім цього ОСОБА_8 були надані розписки ОСОБА_1 про отримання нею грошових коштів. Вони були написані в одному екземплярі і оригінал забрав собі ОСОБА_19 , а вона залишила собі фотокопії і після підписання договорів дарування вона бачила, що оригінали розписок ОСОБА_7 в нотконторі знищила. ОСОБА_8 вважала, що відчужує нерухомість подружжю ОСОБА_7 і ніяк не очікувала, що ОСОБА_20 має намір володіти цим майном одноособово.

Досліджуючи письмові докази , суд встановив:

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 12 серпня 2006 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ( а.с.10)

16 листопада 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 був розірваний ( а.с.31)

29 травня 2020 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 був укладений договір про завдаток , згідно якого сторони погодили, що ОСОБА_15 ( потенційний продавець) отримав від ОСОБА_14 ( потенційного покупця) одну тисячу доларів США в рахунок належних за договором платежів та на забезпечення укладення виконання договору купівлі продажу належної потенційному продавцю квартири АДРЕСА_4 ( а.с.12)

-04.06.2020 року між відповідачем ОСОБА_8 та позивачем ОСОБА_1 був укладений попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Кравцовою К.Г. , згідно якого Сторони зобов`язалися в строк не пізніше 04 червня 2021 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами , загальною площею 175,1 м2 та житловою площею 90,2 м2, що знаходиться на АДРЕСА_1 , земельною ділянкою площею 0,034 га, кадастровий номер № :16:002:1160 , що розташований на АДРЕСА_1 . Згідно п. 3.1 даного попереднього договору продавцем є ОСОБА_8 , покупцем - ОСОБА_1 ( а.с. 16).

-В матеріалах справи також наявні копії розписок , зокрема на ( а.с 13). Розписка від 14.06.2020 року про те, що ОСОБА_8 отримала 44000 доларів США від ОСОБА_1 , як авансовий платіж за будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 згідно попереднього договору купівлі-продажу 6730 від 04.06.2020 року; на (а.с. 14). розписка від 02 липня 2020 року про те, що ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_1 10000 доларів США як авансовий платіж за будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , згідно попереднього договору купівлі- продажу 6730 від 04.06.2020 року ; На (а.с. 15) розписка від 30 грудня 2020 року про те, що ОСОБА_8 отримала 10000 доларів США від ОСОБА_1 , як авансовий платіж за будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 згідно попереднього договору купівлі-продажу 6730 від 04.06.2020 року.

-04.06.2020 року між ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 , був укладений договір купівлі-продажу згідно якого ОСОБА_14 продав ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_5 . Згідно п. 4 Договору, продаж зазначеної квартири вчинено за 640000 грн. ( а.с. 17).

-Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 станом на 18.04.2023 року є власником земельної ділянки кад №:16:002:1160 на АДРЕСА_1 ( а. с. 18).

-Як вбачається з договору дарування земельної ділянки , 14.07.2021 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( дарувальниця) передала в дар ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (обдаровуваній) безоплатно у власність земельну ділянку кад номер №:16:002:1160 площею 0,034 га в межах згідно планом розташованої за адресою АДРЕСА_1 ( а. с. 61).

-Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Кривцовою К.Т., ОСОБА_21 передала у власність покупцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , земельну ділянку площею 0,0670 га , кадастровий номер № :16:002:0317, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка сплатила продавцю згідно п. 3 Договору грошові кошти в сумі 13382 грн. (а.с. 62-63).

-Згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 09.07.2021 року, вартість земельної ділянки кад. №:16:002:1160, що знаходиться на АДРЕСА_3 , становить 226654 грн. ( а.с. 72).

-Згідно висновку експерта , ФОП ОСОБА_22 ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,0340 га кад № :16:002:1160 становить 35006 грн. ( а.с. 73).

-Згідно заяви поданої 14.07.2021 року приватному нотаріусу Чернівецького нотаріального округу Кривцовій К.Г., ОСОБА_8 повідомляє, що вона на момент набуття у власність земельної ділянки площею 0,034 га код № :16:002:1160 , що розташована за адресою АДРЕСА_1 , у зареєстрованому шлюбі не перебувала, не проживала у цивільному шлюбі з особою протилежної статі ( а.с. 77).

-Як вбачається з договору дарування від 14.07.2021 року ОСОБА_8 ( дарувальник) передала ОСОБА_7 ( обдаровуваній) безоплатно у власність житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_6 на земельній ділянці 0.034 га кад №:16:002:1160 ( а.с 104).

- ОСОБА_8 набула право власності на спірні об`єкти нерухомості , зокрема житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами , що знаходяться на АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі -продажу від 25.01.2018 року ( а.с. 106).

-Згідно інформаційної довідки ОСОБА_8 станом на 14.07.2021 року не значиться зареєстрованою в житловому приміщенні , що на АДРЕСА_1 (а.с. 109).

-Згідно висновку, виданого директором ТОВ « Тріумф 2020» ринкова вартість житлового будинку загальною площею 175, 1 м2 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , становить 2026 246 грн ( а.с.100)

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання стосовно вимог щодо удаваності правочинів, суд виходить з такого.

Згідно зі статтями 6,11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Відповідно до статті 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є удаваним (стаття 235 ЦК України).

У разі встановлення, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (статті 12, 81 ЦПК України).

За загальним правилом тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача.

Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: а) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; б) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; в) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Такі висновки застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України: від 14 листопада 2012 року в справі № 6-133цс12, від 07 вересня 2016 року в справі № 6-1026цс16, які у подальшому підтримані у постановах Верховного Суду: від 07 листопада 2018 року в справі № 742/1913/15 (провадження № 61-13992св18), від 21 серпня 2019 року в справі № 303/292/17 (провадження № 61-12404св18), від 30 березня 2020 року в справі № 524/3188/17 (провадження № 61-822св20) та підтримані у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року в справі № 346/2238/15 (провадження № 61-14680сво20).

Також зазначене узгоджується з пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року в справі № 346/2238/15 (провадження № 61-14680сво20) зроблено висновок про те, що удаваним є правочин, що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Тобто сторони з учиненням удаваного правочину навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Відтак, сторони вчиняють два правочини: один удаваний, що покликаний «маскувати» волю осіб; другий - прихований, від якого вони очікують правових наслідків.

Суд, розглядаючи питання щодо удаваності договору дарування, має встановити мотиви передачі в дар майна, зокрема у випадках, коли дарувальник та обдарований не перебувають у родинних відносинах. Правочин дарування позбавлений економічного сенсу і може бути вчинений лише за наявності дружніх, родинних чи будь-яких інших відносин, які б могли пояснити такий правочин. Таке виснував у своїй Постанові від 03 листопада 2022 Верховний Суд у справі № 912/3747/20.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, які підтверджують укладення сторонами удаваних правочинів.

Оскільки, за спірні земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їх відчужувачу були сплачені кошти, внаслідок чого право власності на об`єкти нерухомості було зареєстровано за набувачем, суд приходить до висновку, що насправді між сторонами були укладені договори купівлі-продажу.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача ОСОБА_9 про визнання наданих позивачем копій розписок неналежними та недопустимими доказами, оскільки відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні, діючи через свого представника визнала, що за відчужене нею нерухоме майно вона отримала обумовлену з позивачем суму коштів, про що надавала останньому розписки, копії яких є в матеріалах справи. Дані розписки безпосередньо стосуються обставин справи, підтверджують факт передачі коштів і, відповідно, встановлюють, що істотною умовою договору, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , була ціна договору.

Судом враховано також, те, що мотиви безоплатної передачі нерухомого майна у власність ОСОБА_9 у ОСОБА_8 були відсутні. ОСОБА_8 , в судовому засіданні через свого представника, заперечила наявність дружніх відносин з ОСОБА_9 . Крім того, сама відповідач ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала , що на час розгляду справи не підтримує ніяких відносин з ОСОБА_8 .

Доводи відповідача ОСОБА_9 про те, що набуття нею у власність житлового будинку та земельної ділянки, відбулося після припинення попереднього договору купівлі-продажу, зазначених вище висновків суду не спростовують. Навпаки, факт укладення попереднього договору, визнаний відповідачем ОСОБА_9 , на думку суду, підтверджує дійсну волю сторін спірних правочинів на платне відчуження майна.

У відповідності з частинами 1,2 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Таким чином, оскільки сторони уклали договори дарування для того, щоб приховати договори купівлі-продажу, застосовуються правила ст.368 ЦК України , згідно яких майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю.

Згідно частин 1,2 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В силу ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача ОСОБА_9 про те, що вона 14.07.2021 року, одноосібно, шляхом прийняття в дар нерухомого майна набула його у власність, як така, що протягом року до ухвалення рішення про розірвання шлюбу не проживала разом з позивачем, як подружжя , оскільки згідно положень ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці, шлюб між сторонами було розірвано 16 листопада 2021 року. Зазначене рішення 17.12.2021 року набуло чинності.

Відтак суд приходить до висновку, що є доведеними матеріалами справи і грунтуються на законі та підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , щодо визнання за ним права власності на частину земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться на АДРЕСА_1 .

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд , вирішуючи спір про аналогічні правовідносини сторін у справі № 676/2027/17 (Постанова від 08.08.2019 року).

Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_9 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 1% ціни позову, що становить 13377.20 грн.

Крім того , оскільки позивач звертаючись до суду не сплатив судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру про визнання удаваними договорів дарування, з відповідача ОСОБА_9 належить стягнути судовий збір у сумі 1073.6 грн на користь держави. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 141, 263-265 ЦПК України, 12,16,203, 235, 368, 627, 655 ЦК України, 69,70, 104 СК Укаїни,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус Кривцова Крістіна Танасіївна про визнання правочинів удаваними та визнання права власності на частину майна, задовольнити

Визнати удаваними договори дарування між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 14.07.2021 року, посвідчені приватним нотаріусом Кривцовою К. Г. Чернівецького міського нотаріального округу, зокрема земельної ділянки площею 0.034 га № :16:002:1160 зареєстрований за №12370; та житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 175.1 кв.м та житловою площею 90.2 кв.м., опис: житловий будинок літ. А, сарай літ. Б. вбиральня літ. В.колодязь К, огорожа №1, розташовані в АДРЕСА_1 .

Визнати укладеними 14.07.2021 року договори купівлі-продажу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельної ділянки кадастровий № :16:002:1160, площею 0.034 га., та збудованого на ній житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 175.1 кв.м., житловою площею 90.2 кв.м., опис: житловий будинок літ. А, сарай літ. Б, вбиральня літ. В. колодязь К, огорожа №1, розташовані в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки кадастровий № :16:002:1160, площею 0.034 га., та на ідеальну частину збудованого на ній житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 175.1 кв.м , житловою площею 90.2 кв.м., опис: житловий будинок літ. А, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, колодязь К, огорожа №1, розташовані в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 14450, 80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено 12.01.2024 року.

СУДДЯ: Н.М.Танасійчук