Справа № 503/2096/24
Провадження № 2-др/503/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за вище вказаним позовом, за результатом розгляду якої 04.11.2024 року ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю.

При цьому, 07.11.2024 року представником позивача адвокатом Пархомчуком С.В. з використанням підсистеми «Електронний суд» до суду була подана заява про ухвалення у вище зазначеній цивільній справі додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн, які були понесені позивачем у цій справі. В обґрунтування своєї заяви додав до неї копію довіреності від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 04.11.2024 року, згідно з яким вартість, наданих ним послуг становить 10500,00 грн, платіжну інструкцію № 32790 від 04.11.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також опис вкладень у цінний лист до накладної АТ «УКРПОШТА» № 851 від 07.11.2024 року, як доказ надсилання відповідачу ОСОБА_1 копій поданих до суду документів у паперовій формі.

Судом не встановлено необхідності у вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі в судовому засіданні за участю учасників справи, тому судом прийнято рішення про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі без повідомлення учасників справи, у відповідності до положень ч.4 ст. 270 ЦПК України. При цьому суд відзначає, що сама дана цивільна справа була розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З врахуванням положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, а також матеріали самої цивільної справи, суд встановив наступне.

18.09.2024 року представник позивача з використанням підсистеми «Електронний суд» подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача на виконання вимог пункту 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України зазначав орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн та додав до самої позовної заяви лише копію договору про надання правової допомоги (а.с.14-15), але при цьому в самій позовній заяві не просив стягувати з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.6 на звороті).

26.09.2024 року ухвалою суду (а.с.30-31) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копію цієї ухвали було направлено та отримано позивачем та його представником шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 26.09.2024 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.32-33).

04.11.2024 року Кодимським районним судом Одеської області, за результатом судового розгляду цивільної справи № 503/2096/24, було ухвалено рішення, яким цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 10560 грн, а також вирішено питання про стягнення судових витрат у вигляді судового збору, який був сплачений позивачем за подання до суду позовної заяви.

07.11.2024 року представником позивача адвокатом Пархомчуком С.В. з використанням підсистеми «Електронний суд» до суду була подана заява про ухвалення у вище зазначеній цивільній справі додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн, які були понесені позивачем у цій справі.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14- 382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України визначений порядок звернення до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, який передбачає умову подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також відповідних доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 753/7130/20.

При цьому про необхідність дотримання вказаного ч. 8 ст. 141 ЦПК України порядку подання доказів неодноразово вказував Верховний Суд.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі. Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Відповідно до абзацу другого ч.8 ст. 141 ЦПК України, докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Окрім того, ч.1 ст. 246 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно положень ч.8 і ч.2 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження судові дебати не проводяться, а у разі розгляді справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами не проводиться і саме судове засідання.

При цьому, абзацом першим ч.3 ст. 279 ЦПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до положень ч.2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за клопотанням самого представника позивача, то суд вважає, що представник позивача мав враховувати зазначену обставину та не був позбавлений можливості заявити вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вже понесених на той час у змісті самої позовної заяви та разом із цим принаймні заявити клопотання про те, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 та ч.1 ст. 246 ЦПК України, оскільки в цьому разі представник позивача не знає коли саме суд здійснити судовий розгляд справи.

Окрім того, після отримання позивачем та його представником ухвали про відкриття провадження 26.09.2024 року до своїх електронних кабінетів ними протягом тридцяти днів, у відповідності до положень ч.3 ст. 279 ЦПК України, також не було окремо подано до суду вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вже понесених на той час або принаймні клопотання про те, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 та ч.1 ст. 246 ЦПК України.

Таким чином суд вважає, що позивач та його представник не реалізували свою процесуальну можливість на стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 6 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно положень ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окремо суд відзначає ту обставину, що ч.5 ст. 137 ЦПК України передбачено можливість суду за клопотанням сторони (у даній справі відповідача), зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач ОСОБА_1 не надала відзив на позовну заяву (відзив) із викладенням своїх заперечень проти позову та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу невиключно як обрану нею правову позицію стосовно пред`явленого до неї позову з огляду, в тому числі, на не заявлення позивачем або його представником стягнення з неї витрат на правничу допомогу. Натомість, за умов наявності такої вимоги до відповідача, невиключно, що сама правова позиція відповідача була б іншою.

У відповідності до пункту 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ураховуючи викладене суд вважає, що відсутні процесуальні підстави для ухвалення додаткового рішення з приводу не вирішеного питання про судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу, а тому слід постановити ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, у відповідності до положень ч.5 ст. 270 ЦПК України

Керуючись ст. 12, 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішенняу цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Д. В. Вороненко