Справа №155/1649/23
Провадження №2/155/50/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судових засідань Воронюк Н.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

УСТАНОВИВ:

Позивач 01 листопада 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позов обґрунтовує тим, що вона проживала в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що за рішенням суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти в розмірі 1200,00 гривень щомісячно на утримання кожної дитини.

Вказує, що на даний час старша дочка ОСОБА_3 є повнолітньою та навчається на денній формі навчання в Луцькому базовому фаховому медичному коледжі КЗВО «Волинський медичний інститут».

Водночас, вказує, що дочка перебуває на обліку в Берестечківській міській лікарні. Періодично проходить лікування.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень на утримання дочки, яка продовжує навчатись.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 21 листопада 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Суду пояснила, що на даний час дочка ОСОБА_3 навчається на платній формі навчання, вартість навчання в рік складає орієнтовно 30 тис. гривень. Також вона несе витрати по оплаті за проживання в гуртожитку, харчування, придбання інших речей, необхідних для навчання, офіційно ніде не працює, періодично їздить за кордон на тимчасові заробітки, інших джерел доходу не має. Вказувала, що орієнтовно в середньому в місяць витрачає 6 тис. грн. на утримання доньки.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Вказував, що продовжує і на далі сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , також купує інші речі, більшу суму не має змоги платити, оскільки він має на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу, а також утримує двох дітей іншої дружини. Також вказував, що ніде не працює, займається домашнім господарством, має інвалідність ІІІ групи.

Заслухавши пояснення сторін по справі, розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2015 року було розірвано (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно копії виконавчого листа від 05 липня 2018 року, з ОСОБА_2 стягуються в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в розмірі по 1200 гривень, щомісячно (а.с.11).

Відповідно до довідки №237 від 20 вересня 2023 року, виданої Комунальним закладом вищої освіти «Волинський медичний інститут» Волинської обласної ради, ОСОБА_3 дійсно є студентом 3-го курсу спеціальності 226 Фармація, промислова фармація Луцького базового фахового медичного коледжу КЗВО «Волинський медичний інститут». Форма навчання, денна, за кошти фізичних осіб, юридичних осіб. Початок навчання 01 вересня 2021 року. Очікувана дата закінчення навчання 30 червня 2024 року (а.с.9).

Згідно з ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами 1, 2 статті 155 СК України, визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Частиною 1 статті 199 СК України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент розгляду даної справи є студентом Луцького базового фахового медичного коледжу КЗВО «Волинський медичний інститут».

Відтак, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 проходить навчання, позбавлена можливості працевлаштуватися.

Суд також вважає доведеним, що у зв`язку із навчання у навчальному закладі, позивачка змушена нести витрати, пов`язані з надання додаткового харчування, з її проїздом, придбанням речей першої необхідності тощо, однак розмір таких витрат стороною позивача належними та допустимими доказаними доведений не був.

Позивач суду повідомила, що ніде не працює, періодично їздить за кордон на заробітки, які є її основним джерелом доходу, інших доходів немає, також не має у власності рухомого та нерухомого майна, проживає в будинку батьків.

Відповідач ОСОБА_2 , є працездатного віку, як повідомив суду має у власності нерухоме майно, квартиру у м. Луцьку та житловий будинок в якому проживає з іншою сім`єю. Також має у власності автомобіль Opel Vivaro та трактор.

Докази, які спростовують вищевказані обставини, що були встановлені судом в ході розгляду справи, жодною із сторін надані не були.

Суд оцінює критично пояснення відповідача щодо утримання дітей дружини, оскільки в розумінні Сімейного кодексу України, він не є батьком вказаних дітей і не несе обов`язку їх утримувати, на відміну від дітей, батьком яких він є.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували обставини що він не працює та не має можливості працювати.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, з врахуванням суми коштів, які витрачає позивач на утримання повнолітньої дочки, та також, що відповідача сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також має на утриманні ще одну дитину - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 3000,00 гривень щомісяця, та до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

На думку суду, розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб повнолітньої дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Крім того, згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.

На підставі ст.ст. 141, 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 258-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три) тисячі гривень, щомісячно, на період навчання, але довше як до досягнення 23 років, починаючи з 01 листопада 2023року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторонами у справі є:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 , паспортні дані невідомі).

Дата складання повного тексту рішення 11 січня 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана