Cправа №549/521/24
Провадження№2/549/283/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2024 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання - Кривчун Я.А.

представника позивача - адвоката Ступніка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» (далі - ТОВ «Райз-Схід») про стягнення заборгованості за договором оренди,

установив:

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ступніка С.В. звернувся до суду з вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного ним 15 червня 2015 року договору оренди землі та додаткової угоди до цього договору, ТОВ «Райз-Схід» є орендарем земельної ділянки, площею 2,19 га, кадастровий номер :00:008:0102 строком до 27.08.2022.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 строк дії договору вважається поновленим на один рік без волевиявлення сторін.

Наразі договір припинив свою дію за спливом строку.

Посилаючись на те, що орендна плата згідно з укладеним договором вноситься не пізніше 31 грудня поточного року, а орендар орендну плату за 2023 рік не сплатив взагалі, прохав стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на свою користь заборгованість по орендній платі за 2023 у розмірі 8550,20 грн, 552,22 грн інфляційних втрат, 214,00 грн - 3% річних, що разом складає 9316,42 грн.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов не надано (а.с.30,33).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 15 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "Райз-Максимко" було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки, 2,19 га, кадастровий номер :00:008:0102, що розташовувалась на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, відповідно до якого відповідач прийняв в строкове платне користування вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства строком на 7 років.

Згідно з п.п.10, 11 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Орендна плата вноситься протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року.

Згідно з п.14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.11,27).

28 лютого 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду, якою до вищевказаного договору оренди землі були внесені зміни: змінено Орендодавця з ПрАТ «Райз Максимко» на ТОВ «Райз-Схід», визначено строк дії Договору до 27.08.2022, встановлено орендну плату в розмірі 8 550,20 грн за рік оренди (а.с.18).

У період із 24.02.2022 по 19.11.2022 договори оренди землі були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу, згідно з приписами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року №2145-IX.

У відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16.09.2024, наданого позивачем, вказано, що позивачу за період І кварталу 2022 року по ІІ квартал 2024 року нараховано та виплачено дохід у 4 кварталі 2023 року від ТОВ «Райз-Схід» у сумі 10 260,22 грн.

Відповідно до ст.ст.2,3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до норм ч.1 ст.93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі", під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону).

За нормами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідачем в порядку, визначеному ст.ст.12,81 ЦПК України, не надано належних, достатніх та достовірних доказів про виплату орендної плати позивачу згідно з умовами Договору.

Наявна у справі відомість з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, яка складена на підставі даних, наданих податковим агентом, містить примітку "інформація потребує уточнення у податкових агентів", не є достатньою і достовірною, яка свідчить про реальне і фактичне виконання відповідачем зобов`язань за Договором оренди землі по сплаті орендної плати в заявленому позивачем розмірі.

З огляду на викладене, оскільки доказування не може грунтуватися на припущеннях, а відповідач не виконав обов`язки, визначені ст. 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу коштів за користування орендованими земельними ділянками за 2023 рік, є підстави для повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9316,42 грн.

Розрахунок 3% річних від простроченої суми, інфляційних витрат, який міститься в матеріалах справи, є правильним і не спростовується відповідачем.

Таким чином з ТОВ «Райз-Схід» на користь позивача підлягає стягненню 8550,20 гривень - сума заборгованості по орендній платі за землю за 2023 ріки, 214,00 гривень - три проценти річних від простроченої суми, 552,22 гривень - інфляційні витрати, а всього 9316,42 грн.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст.141ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок щодо попереднього (орієнтовного) визначення суми судових витрат встановлено ст.134 ЦПК України.

Таким чином відсутність документального підтвердження надання професійної правничої допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Позивачем при подачі позову сплачено 1 211,20 грн судового збору.

Крім того, представником позивача на підтвердження надання професійної правничої допомоги надано копію угоди №244 про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) щодо ведення справи за позовом про стягнення орендної плати (далі Угода), укладеного 12.09.2024 між позивачем та адвокатом (а.с.13).

Відповідно до п.4.1 Розділу 4 Угоди "Розмір та порядок внесення гонорару", за надання адвокатських послуг, передбачених п.1 Угоди, замовник сплачує виконавцю винагороду у такому розмірі:

- за підготовку процесуального документу (позовна заява, відповідь на відзив на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну, касаційну скаргу, адвокатського запиту) - 2000,00 грн за годину роботи;

-за підготовку клопотання, заяви, тощо ( в рамках справи) 2000 грн за годину роботи;

-робота з замовником (відрядження, попередня консультація, опрацювання матеріалів, тощо) 2000 грн, за годину роботи;

-опрацювання законодавчої бази, судової практики зі спірних правовідносин 2000 грн за годину роботи;

-представлення інтересів у Чорнухинському районному суді Полтавської області 2000 грн за кожне засідання.

Як видно з детального опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом Ступніком С.В., акту приймання-передачі виконаних робіт (а.с.7,14):

1)підготовка та подання позовної заяви: опрацювання законодавчої бази, робота з Дежавними реєстрами, аналіз судової практики з спірного питання, формування правової позиції, складання розрахунку, робота з підсистемою «Електронний суд» - 3 години, вартість 2000 грн, всього - 6 000 грн;

2)участь в судових засіданнях 1 година, вартість 2000 грн;

3) загальна вартість виконаних робіт складає 8000 грн (а.с.14).

На підставі викладеного, суд вважає, що надані документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Вказаний розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та підлягає розподілу за результатами розгляду справи.

З огляду на викладене підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1211,20 грн судового збору та 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 13 211,20 грн судових витрат.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.141,259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1.Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» (місцезнаходження: м.Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область, вул.Аеродромна,1/1, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: с.Мокіївка Лубенський район Полтавська область, вул. ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість по виплаті орендної плати за Договором оренди землі від 07 вересня 2016 року у розмірі 9316,42 гривень.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 9211,20 гривень судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 31.12.2024.

Суддя С.І.Крєпкий