справа № 619/6364/24
провадження № 2/619/1587/24
24 грудня 2024 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дєдової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 27.08.2017 у розмірі 39 583, 11 грн станом на 02.08.2024.
У обґрунтування позову зазначає, що 27.08.2017 ОСОБА_1 приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит (встановило кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 02.08.2024 має заборгованість у сумі 39 583, 11 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 22 882, 02 грн; заборгованості за відсотками в сумі 16 701, 11 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та повернута до суду. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України».
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 27.08.2017 ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ «А-Банк» і підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», у якій, шляхом проставляння підпису погодився з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, умовами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які розташовані в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банком послуг до його укладання і згоден з його умовам, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банка.
27.08.2017 ОСОБА_1 електронним підписом підписав наданий АТ «А-Банк» паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація, зокрема, про основні умови кредитування з урахуванням потреб споживача, інформацію щодо річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.
Відповідно до довідки ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , строк дії до березня 2021; № НОМЕР_4, строк дії до грудня 2024 року; № НОМЕР_3 , строк дії до жовтня 2027 року.
Згідно з довідкою за лімітами ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № б/н від 27.08.2017 за період з 27.08.2017 по 02.08.2024 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 800,00 грн, який неодноразово збільшено, останній раз 23.11.2023 до 22 900, 00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості, який додано позивачем до позовної заяви відповідач станом на 02.08.2024 має заборгованість у сумі 39 583, 11 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 22 882, 02 грн; заборгованості за відсотками в сумі 16 701, 09 грн.
Також до позову додано виписку за рахунком ОСОБА_1 , згідно з якою за період 27.08.2017-02.08.2024 сума витрат складає 137 481,00 грн, сума зарахувань складає 98 614,09 грн, сума комісій 3 513,83 грн, сума кешбеку 2,45 грн.
Статтею 11 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1статті 626 ЦК України).
В силу частини 1статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини 2статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як передбачено частиною 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Надані позивачем докази вказують на те, що між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, у рамках якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.
Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 27.08.2017 підписана відповідачем ОСОБА_1 , що свідчить про укладення сторонами договору в письмовій формі. Анкета-Заява містить персональні дані позичальника та його контактну інформацію. Водночас ця анкета-заява не містить умов щодо розміру, підстав та порядку нарахування процентів.
Разом з тим, указані документи не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 27.08.2017.
Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписаний ОСОБА_1 . Водночас вказаний паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20).
До того ж у самому паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» зазначено, що інформація в паспорті зберігає чинність та є актуальною лише до 31.12.2017.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Представник позивача просив стягнути 22 882,02 грн. заборгованості за тілом кредиту.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 надано кредитний ліміт в розмірі 1 800,00 грн, який в подальшому неодноразово змінювався.
Як вбачається із виписки за рахунком та розрахунку заборгованості, відповідач впродовж 2017 - 2023 років активно користувався кредитною карткою, ним періодично вносились кошти на погашення заборгованості.
Отже, відповідач своїми діями визнавав наявність кредитних правовідносин з «Акцент-Банк».
Дані обставини відповідачем не спростовано, доказів щодо неотримання коштів або їх фактичного повернення останнім не надано.
Із виписки за карткою за період з 27.08.2017 по 02.08.2024, в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, вбачається, що за вказаний період ОСОБА_1 на рахунок було внесено коштів (надходжень (сума зарахувань) усього на суму 98 614,09 грн.
Також із вказаної виписки за рахунком вбачається, що банк проводив нарахування та списання відсотків за користування кредитним лімітом на загальну суму 17 972,31 грн, які ввійшли до загальної суми боргу, при цьому, розмір відсотків та порядок їх сплати не був узгоджений сторонами.
За вказаний період відповідачем було витрачено суму у розмірі 137 481,09 грн, до якої, як вбачається із виписки, також входить 17 972,31 грн, стягнутих та спрямованих позивачем на погашення відсотків за використання кредитного ліміту за укладеним договором б/н від 27.08.2017.
При цьому, встановлено, що частину із сплачених відповідачем коштів у сумі 98 614,09 грн позивачем безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, оскільки анкета-заява від 27.08.2017 не містить домовленості сторін про сплату відсотків.
Таким чином, оскільки в анкеті-заяві від 27.08.2017 відсутня домовленість сторін про сплату відсотків, суд вважає неправомірним та безпідставним нарахування банком відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів до заборгованості за тілом кредиту, а тому вважає, що стягненню підлягає сума тіла кредиту в розмірі 20 894,69 грн, яку суд вираховує наступним чином: (137 481 грн (сума витрат) 17 972,31 грн (сума безпідставно нарахованих та списаних відсотків) - 98 614,09 грн (сума зарахувань (внесених відповідачем коштів), тобто, різниця між фактично витраченими відповідачем коштами та внесеними коштами в межах кредитного ліміту.
З урахуванням викладених обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованості за кредитним договором у вигляді заборгованості з тіла кредиту в розмірі 20 894,69 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 53 %, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 1 604,84 грн судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 207, 526, 527, 530, 610, 633, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України ст.4, 12, 13, 78, 80, 81, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.08.2017 у розмірі 20 894 (двадцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривень 69 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1604 (тисяча шістсот чотири) гривні 84 коп.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи акриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. В. Пруднікова