АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/1156/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М. І., Перепелюк І. Б.,

секретар Паучек І. І.

позивачка ОСОБА_1

відповідачі Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод», Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»

апеляційна скаргаПриватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 6 червня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Літвінова О. Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Позивачка просила:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» (далі ПрАТ «Тернопільський молокозавод») на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5 592 гривні 31 копійка;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 97 932 гривень 48 копійок гривень.

Посилалась на те, що 26 листопада 2022 року о 12 годині 08 хвилин в місті Чернівці на вулиці Героїв Майдану, 44 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ГАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , під час здійснення повороту ліворуч не вжив всіх заходів, щоб не допустити його самовільний рух, в результаті чого трапився наїзд на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , що призвело до численних механічних та технічних пошкоджень її транспортного засобу.

Водія автомобіля ГАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , притягнуто Шевченківським районним судом міста Чернівці до відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Автомобіль ГАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , належить ПрАТ «Тернопільський молокозавод». Водій ОСОБА_2 на час вчинення ДТП виконував службові обов`язки водія експедитора даного товариства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 6 червня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Тернопільський молокозавод» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 5 592 гривень 31 копійка. Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 97 932 гривень 48 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_2 , винний у виникненні пригоди, виконував трудові обов`язки водія ПрАТ «Тернопільський молокозавод». Роботодавець та одночасно власник автомобіля застрахував свою цивільноправову відповідальність, а тому заявлена майнова шкода спричинена ДТП в межах ліміту відповідальності підлягає стягненню із страховика.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов до страховика задовольнити частково на суму 32 081 гривні 52 копійки.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції без жодних обґрунтувань та мотивованих аргументів не прийняв до уваги звіт про оцінку розміру збитків, який виконаний на замовлення страховика.

Судом першої інстанції не враховано, що сума страхованого відшкодування повинна бути зменшена на суму податку на додану вартість.

У висновку експерта, який виготовлений на вимогу позивачки, експертом помилково не було застосовано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 15 травня 2019 року ТСЦ7341.

26 листопада 2022 року о 12 годині 08 хвилин в місті Чернівці на вулиці Героїв Майдану, 44 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під час здійснення повороту ліворуч не вжив всіх заходів, щоб не допустити його самовільний рух, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , що призвело до численних механічних та технічних пошкоджень її транспортного засобу.

Автомобіль ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , належить ПрАТ «Тернопільський молокозавод». Водій ОСОБА_2 під час виникнення ДТП виконував службові обов`язки водія експедитора даного товариства.

Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці у справі №727/11167/22 від 14 грудня 2022 року ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення. Дана постанова набрала законної сили 27 грудня 2022 року (а.с.11 т.1).

Між ПрАТ «Тернопільський молокозавод» та ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АТ/1925122), терміном дії з 29 листопада 2021 року по 28 листопада 2022 року, яким застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 130 000 гривень (а.с.51 т.1).

З висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 15 грудня 2023 року №23566/23-54 вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 листопада 2022 року, станом на день такої пригоди, складала 47 007 гривень 48 копійок з ПДВ. Розмір збитку без ПДВ становить 39172 гривні 90 копійок (а.с.3-9 т.2).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду про наявність підстав для стягнення матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в сумі 97 932 гривень 48 копійок.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (страховим лімітом).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 207/3222/16-ц, від 26 жовтня 2022 року у справі № 645/6088/18.

Враховуючи встановлений в полісі №АТ/1925122 ліміт страхової суми в розмірі 130 000 гривень, шкода, завдана майну позивачці, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якому свою відповідальність застрахувало ПрАТ «Тернопільський молокозавод», водій якого винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто, вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Відтак, в силу приписів частини 2 статті 14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ.

Наведене випливає також з приписів частини 2 статті 1192 ЦК України, згідно якого розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 2 жовтня 2019 року у справі №161/2017/16-ц.

Позивачкою не надано доказів щодо проведення ремонтних робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу, а також доказів того, що виконавець таких робіт є платником податку на додану вартість, а тому з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування стягненню не підлягають.

Експертизою, яка призначена судом, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 листопада 2022 року, станом на день такої пригоди, складала 39 172 гривні 90 копійок без податку на додану вартість.

Суд не бере до уваги висновок експерта № СЕ-19/126-22/8852-АВ від 13 грудня 2022 року, оскільки у вказаному висновку помилково зазначено, що для автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_2 , значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказаний транспортний засіб раніше був пошкоджений в результаті ДПТ. Вказане суперечить пункту 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року, № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159).

Згідно з статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з пунктом 5 полісу №АТ/1925122 франшиза складає 2600 гривень.

Отже, суму страхового відшкодування слід зменшити на розмір франшизи в сумі 2600 гривень.

За таких обставин позивачці за рахунок ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає відшкодуванню майнова шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 36 572 гривні 90 копійок.

Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «Тернопільський молокозавод»

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2021 року в справі № 359/2087/19 (провадження № 61-19150св20) вказано, що «у справі, що переглядається, відповідач ОСОБА_2 судові рішення про їх виселення не оскаржував, своїм правом приєднання до касаційної скарги не скористався. Така процесуальна поведінка відповідача свідчить про згоду з оскарженими судовими рішеннями. Аналіз аргументів касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_3 не навела переконливих доводів, яким чином оскаржені судові рішення в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 порушує її права та інтереси за умови, що цей відповідач судові рішення не оскаржив, тобто погодився з ними».

Суд апеляційної інстанції враховує, що ПрАТ «Тернопільський молокозавод» рішення суду першої інстанції не оскаржило, тобто погодилось з ним.

Аналіз аргументів апеляційної скарги свідчить про те, що хоч страхова компанія просила апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції повністю, проте не наводить доводів в частині задоволених позовних вимог до ПрАТ «Тернопільський молокозавод», а також не обґрунтовує, яким чином оскаржене судове рішення в цій частині порушує її права та інтереси.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не переглядає справу в частині зазначеної позовної вимоги.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 15 лютого 2023 року у справі №164/1772/19.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його мотивувальну частину слід змінити, виклавши її в редакції цієї постанови

Також слід змінити резолютивну частину, а саме з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 36 572 гривні 90 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини судового рішення вбачається, що позов до страхової компанії задоволений на загальну суму 36 572 гривні 90 копійок, що становить 37,35 процента від ціни позову (97932,48).

Позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи.

З платіжного доручення №162223299 від 6 липня 2023 року вбачається, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за подання до суду апеляційної скарги сплатило судовий збір в сумі 1610 гривень 40 копійок (а.с.178).

Отже, судові витрати, понесені ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за подання до суду апеляційної скарги в сумі 1008 гривень 91 копійка, слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з платіжним дорученням від 16 жовтня 2023 року №24 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за проведення судової експертизи сплатило судовий збір в сумі 7169 гривень 40 копійок.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» слід стягнути 4491 гривню 63 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату проведення судової експертизи.

Колегія суддів не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачкою на оплату висновку експерта №СЕ-19/126-22/8852-АВ від 13 грудня 2022 року, оскільки вказаний висновок не брався судом до уваги з метою визначення вартості матеріального збитку позивачки, як власниці пошкодженого транспортного засобу.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 2 серпня 2023 року у справі №369/8539/19.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 6 червня 2023 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди, виклавши її в редакції цієї постанови.

Змінити резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 6 червня 2023 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 36 572 (тридцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 90 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Змінити розподіл судових витрат в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди.

Судові витрати, понесені Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» за подання до суду апеляційної скарги в сумі 1008 (одна тисяча вісім) гривень 91 копійка, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 4491 (чотири тисячі чотириста дев`яносто одну) гривню 63 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату проведення судової експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 11 січня 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді Мирослава КУЛЯНДА

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК