САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2814/23
Провадження №2/726/37/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.01.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г.Й. розглянувши цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , як діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ :

Представник позивачки ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах позивачки ОСОБА_2 із цивільним позовом про визнання права власності за набувальною давністю до відповідача ОСОБА_3 .

В позові зазначає, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Після одруження вона змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється її рідною сестрою.

Звертає увагу суду на те, що їй стало відомо, що за життя її сестра ОСОБА_8 придбала на підставі договору купівлі продажу від 09.12.1986 року житловий будинок житловою площею 13,90 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок був старий та дерев`яний, та в цьому ж році даний будинок було знесено, а на його місці побудований новий загальною площею 85,90 кв.м., житловою 36,80 кв.м.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як за життя так і після смерті сестри вона єдина хто здійснює догляд за будинком, здійснює поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, тобто більше 22 років вона безперервно, добросовісно, відкрито користується будинком.

Зазнає, що їй відомо, що у сестри був син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак останній не користується будинком та на стільки їй відомо останній проживав в Росії.

З моменту смерті сестри ОСОБА_8 , саме позивачка доглядає за будинком, який їй належав, відкрито ним користується, сплачує комунальні та всі інші комунальні витрати, пов`язані з його утриманням, оскільки будинок почав руйнуватися, то позивачкою було здійснено ремонтні роботи.

Всі оригінали документів сестри та на будинок знаходяться у позивачки. Технічний паспорт було виконано нею, а також зазначене можуть у судовому засіданні підтвердити свідки.

Просить суд визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 право власності за набувальною давністю на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку літ.А загальною площею 85,90 кв.м. в тому числі житловою 36,80 кв.м., вбиральні літ.Б та огорожі №1,2, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, однак спрямували до суду заяву про розгляд справи без їх участі та повідомили, що позовні вимоги підтримують та не заперечують проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомив.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.9).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 підтверджується, що у подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька ОСОБА_10 , яка являється сестрою ОСОБА_2 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_11 » та після розлучення залишила прізвище « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8,10)

ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_8 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.18).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.11).

Як вбачається із копії договору купівлі- продажу від 09.12.1986 року та копією технічного паспорта від 30.10.2019 року житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_8 (а.с.12-17).

Листом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округ Суружіу Наталії Дмитрівни від 12 грудня 2023 року підтверджується, що громадянин ОСОБА_3 не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 (а.с.39).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) наведено такі висновки. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьоїстатті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 добросовісно заволоділа нерухомим майном, яке належало на праві власності її сестрі ОСОБА_8 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , адже відкрито та безперервно володіла даним нерухомим майном більше десяти років.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити повністю та визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі ст. ст.15,16,328,344 ЦК України, керуючисьст. ст.2,5,12,13,15,19,76-80,206,209,258,259,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 право власності за набувальною давністю на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку літ.А загальною площею 85,90 кв.м., в тому числі житловою 36,80 кв.м., вбиральні літ.Б та огорожі №1,2, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного судупротягом тридцятиднів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк