Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3912/23 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 36 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/3912/23 за позовом Комунального підприємства» Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги із централізованого опалення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. Споживачами є відповідачі. Опалювальна площа квартири становить 69,10 кв.м.

З 01.01.2015 року по 01.04.2023 року відповідачі не сплачували у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 85291,45 грн.

Вказав, що неодноразово повідомляв відповідачів про наявність заборгованості за послуги з централізованого опалення та необхідність її погашення шляхом розміщення даної інформації у квитанціях на оплату.

Таким чином, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення за період з 01.01.2015 року по 01.04.2023 року в розмірі 85291,45 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 85291 грн. 45 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 894,67 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 894,67 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 894,67 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначають, що не є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , також не є головними наймачами, договір з КП «Житомиртеплокомуненерго» не укладали. За адресою реєстрації вимушено не проживають з 2009 року у зв`язку з вчиненням перешкод та заходів психологічного та економічного насильства з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Тобто послуги з теплопостачання від позивача не отримують, натомість комунальні послуги сумлінно сплачують за іншими адресами вимушеного проживання.

Проте судом не було з`ясовано те, що вони не є споживачами послуг з теплопостачання, не користуються послугами, що надає позивач, та не мають обов`язку щодо сплати комунальних послуг в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що вимушено не проживають з 2009 року за адресою реєстрації.

Вказана обставина підтверджується листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.04.2008 року на ім`я ОСОБА_2 , в якому зазначено , що виявлено факт насильства в сім`ї, дане питання знаходиться на контролі Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, яким підтверджується наявність насильства за місцем проживання і факт звернення ОСОБА_2 до соціальних служб; Довідкою №164 від 15.12.2008 року, виданою Житомирським обласним центром соціально-психологічної допомоги, якою підтверджується, що з 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були змушені звертатись за соціально-психологічною допомогою у зв`язку зі складними життєвими обставинами, пов`язаними з вчиненням перешкод щодо їх проживання за місцем реєстрації; довідкою № 7 від 22.02.2009 року, виданою Жіночим інформаційно- консультативним центром, про вимушене тимчасове проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в даному центрі і отримання ними соціально-психологічної допомоги; листом- повідомленням прокуратури від 07.06.2008 року № 144/08, з якого вбачається, що перевіркою, проведеною прокуратурою, встановлено, що ОСОБА_4 порушує житлові права ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_1 , забороняючи користуватись приміщеннями квартири.

Окрім того, з письмових свідчень сусідки - ОСОБА_8 вбачається, що з 2008 року ОСОБА_4 порушував житлові права ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та чинив щодо них насильство.

Висновки оцінок потреб сім`ї від 17.02.2020 року, 24.09.2021 року Житомирського міського центру соціальних служб свідчать про те, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 незадовільні умови для проживання дитини - ОСОБА_1 , а саме: відсутні електроенергія, газопостачання та водопостачання, ОСОБА_4 чинить економічне, психологічне, фізичне насильство відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Договором оренди житла від 29 серпня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_9 та ОСОБА_1 з 29.08.2019 року проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 , та сплачували комунальні послуги за вказаною адресою.

Довідкою ВПО № 3009- від 04.04.2022 року підтверджується, що ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Довідкою № 0700/0102 від 29.04.2024 року, виданою директором студмістечка КРІ ім. Ігоря Сікорського, підтверджується те, що ОСОБА_1 з 01.09.2021 року по теперішній час проживає у гуртожитку АДРЕСА_3 , та сплачує комунальні послуги.

Окрім того, угоди № 710 від 06.09.2021 року, № 190 від 07.09.2022 року; договір № 38 від 29.08.2022 року про надання послуг з користування (найму) жилим приміщенням у гуртожитку КПІ ім. Ігоря Сікорського також підтверджують те, що ОСОБА_1 з вересня 2021 року до теперішнього часу фактично проживає у гуртожитку.

Письмові свідчення сусідів від 20.05.2024 року підтверджують, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вже тривалий час (більше 5 років) не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Письмове свідчення власника квартири ОСОБА_10 від 06.06 2024 року, підтверджує факт проживання в його квартирі ОСОБА_11 та її доньки ОСОБА_1 з січня 2015 року до вересня 2019 року.

Акт про відсутність електроенергії в кімнатах квартири, де мала проживати ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , від 25.19.2015 року підтверджує той факт, що в 2015 році ОСОБА_4 були створені умови, які унеможливлювали проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за місцем реєстрації.

Вважають, що всі вищенаведені докази переконливо свідчать то те, що починаючи з 2008 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 всіляко принижували і ображали їх. Відносно них чинилось насильство та створювались умови, які унеможливлювали їхнє проживання за місцем реєстрації.

Підкреслюють, що вони не є власниками та головними наймачами квартири за адресою: АДРЕСА_1 , договір на отримання послуг з КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради вони не укладали. За адресою реєстрації, вимушено через складні життєві обставини та систематичне насильство відносно них не проживають вже тривалий час з 2009 року, а тому не мають обов`язку по сплаті послуг з теплопостачання.

Крім того, під час слухання справи вони були позбавлені можливості надати суду письмові докази та висловити свої заперечення щодо вимог, заявлених позивачем. Отже, судом не було з`ясовано викладені вище обставини, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення стосовно них.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зокрема, зазначає, що відповідачі підтвердили, що квартира є неприватизованою, отже, мають нести солідарну відповідальність з усіма членами сім`ї наймача, що проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами та несуть всі обов`язки, що випливають із договору найму житлового приміщення. Вважає, що договір оренди квартири АДРЕСА_4 не має юридичної сили, оскільки апелянтами не надано жодних інших документів, чеків про сплату комунальних платежів за вказаною адресою, де проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 ,забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. Вказана квартира не була приватизована.

Відповідно до довідки про склад сім`ї, наданої КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 .

Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що згідно з розрахунком заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.01.2015 року по 01.04.2023 року заборгованість за надані послуги централізованого опалення становить 85291,45 грн.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За приписами Закону України «Про захист прав споживачів» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання теплової енергії за своїм функціональним призначенням належать до житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Вищенаведене також кореспондується із вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказали, що не є споживачами наданих позивачем послуг у цьому житловому приміщенні, оскільки проживають за іншими адресами.

Так, долучена до апеляційної скарги довідка, видана Житомирським обласним центром соціально-психологічної допомоги 15 грудня 2008 року №164, свідчить про те, що ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_1 з 17 вересня 2008 року по 15 грудня 2008 року тимчасово проживали в Житомирському обласному центрі соціально-психологічної допомоги у зв`язку зі складними життєвими обставинами.

Лист виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18 квітня 2008 року, висновки оцінки потреб сім`ї від 18 лютого 2020 року, 13 березня 2020 року, 25 березня 2021 року підтверджують факт перебування ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_1 у складних життєвих обставинах та факт насильства в сім`ї стосовно них.

У зв`язку із систематичним насильством в сім`ї вони протягом періоду з 20 січня по 28 лютого 2009 року проживали у Жіночому інформаційно-консультативному центрі за адресою: АДРЕСА_5 .

Долучений до матеріалів справи лист прокуратури Корольовського району м. Житомира від 7 червня 2008 року містить інформацію про те, що ОСОБА_2 зверталася до прокуратури з приводу порушення ОСОБА_4 її права на користування квартирою АДРЕСА_1 . За результатами перевірки прокуратурою Корольовського району м. Житомира в інтересах ОСОБА_2 до суду подано позов про усунення перешкод в користуванні цим житловим приміщенням.

Окрім того, досліджений судом договір оренди житла від 29 серпня 2019 року свідчить про те, що ОСОБА_2 є орендарем квартири АДРЕСА_4 . Умовами договору передбачено, що разом із ОСОБА_2 у вказаній квартирі має право проживати її донька ОСОБА_1 .

З 4 квітня 2022 року ОСОБА_2 взято на облік як внутрішньо переміщену особу , що підтверджується довідкою Національного технічного університету України « Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 29 квітня 2024 року.

Довідкою цього ж навчального закладу від 29 квітня 2024 року підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 тимчасово, з 1 вересня 2021 року по даний час, проживає у гуртожитку АДРЕСА_3 .

Отже, вказані докази підтверджують ту обставину, що протягом періоду з 1 січня 2015 року по 1 квітня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , та не є споживачами послуг із централізованого опалення та постачання теплової енергії за даною адресою.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи вищезазначене, рішення в частині стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні даних позовних вимог.

В іншій частині рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії,- скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні даних позовних вимог.

Рішення в частині стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради по 894 грн. 67 коп. судового збору,- скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: