Справа № 758/3872/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді Ковбасюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року позивач звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , зазначивши, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради №591 від 10 квітня 2018 року КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим з 01 травня 2018 року постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго», у тому числі за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до Договору купівлі-продажу від 01 листопада 2017 року нежитлові приміщення загальною площею 398,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (групи приміщень №110) належать ОСОБА_1 10 червня 2019 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № на постачання теплової енергії, відповідно до якого позивач зобов`язався постачати теплову енергію позивачу, а відповідач зобов`язався отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов договору. Позивачем належним чином поставлялася теплова енергія відповідно до умов договору, однак відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію в повному обсязі, в результаті чого за період фактичного постачання позивачем теплової енергії з листопада 2018 року по жовтень 2021 року включно у нього утворилася заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви з урахуванням коригувань становить 29553,67 грн. Окрім того, у відповідача утворилася заборгованість за послуги з обслуговування вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання централізованого опалення за період з березня 2020 року по вересень 2021 року включно, яка становить 124,74 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем на вказану суму заборгованості було нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 18102,49 грн. та три проценти річних у розмірі 5738,53 грн. З огляду на наведене, позивач просить стягнути на свою користь із відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 53 519,43 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

01 квітня 2024 року головуючим у справі визначено суддю Ковбасюк О.О.

Ухвалою судді від 08 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав.

11 липня 2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, зі змісту яких вбачається, що відповідач із розрахунком заборгованості за теплову енергію не погоджується в повному обсязі та просить долучити до матеріалів справи акт звіряння взаєморозрахунків за період з 10 жовтня 2021 року по 11 листопада 2023 року, оборотно-сальдову відомість за 21 жовтня 2022 року, акт сервісного обслуговування та акт встановлення індивідуального опалення. У задоволенні позовної заяви просить відмовити у повному обсязі.

25 липня 2024 року від представника відповідача надійшла заява, з якої встановлено, що у 2016 році ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» для розробки робочого проекту влаштування лічильника теплової енергії. В 2017 році вказаний лічильник було встановлено та йому присвоєно сервісний номер 66061264. З цього ж часу відповідач повністю від`єднався від мережі Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». У 2019 році за погодженням із КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було проведено та підписано акт сервісного обслуговування лічильника, показники нульові із липня 2018 року. Такого ж змісту акт було підписано у 2022 році. Окрім того, представник відповідача звертає увагу, що позивач у 2020 році самостійно списав 70 000 грн., адже погашень зі сторони відповідача не відбувалось.

09 вересня 2024 року та 25 вересня 2024 року від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів. Зі змісту клопотань вбачається, що станом на 05 вересня 2024 року заборгованість за поставлену теплову енергію ФО ОСОБА_1 за о/р № НОМЕР_1 за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2021 року становить 0,02 грн. (з ПДВ) за рахунок коригування нарахувань сумою - 29 553,65 грн. в серпні 2024 року. Враховуючи викладене, представник позивача підтримує позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію в розмірі 0,02 грн., заборгованості за послуги з обслуговування вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання централізованого опалення у розмірі 124,74 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 18 102,49 грн. та три проценти річних у розмірі 5 738,53 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлявся.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він, крім того, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради №591 від 10 квітня 2018 року КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Так, з 01 травня 2018 року постачання теплової енергії здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В., відповідач є власником нежитлових приміщень з №1 по №26 (групи приміщень №110) (в літ. А), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 398,8 кв.м.

10 червня 2019 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та фізичною особою ОСОБА_1 в особі його представника за довіреністю ОСОБА_2 укладено Договір № на постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору позивач зобов`язався постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та обсягах згідно з Додатком №1 до цього Договору. В свою чергу «абонент» зобов`язався додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначено у Додатку №1 до Договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Відповідно до пункту 8.1. Договору цей договір набирає чинності з 01 травня 2018 року та діє до 15 квітня 2020 року. Керуючись ст. 631 Цивільного Кодексу України, сторони домовились про те, що дія цього Договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01 травня 2018 року.

Разом з тим, 10 січня 2017 року ОСОБА_3 , який є попереднім власником нежитлових приміщень згідно договору купівлі-продажу від 01 листопада 2017 року, звернувся до ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» з робочим проектом на встановлення квартирного засобу обліку теплової енергії (КЗОТЕ) за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого за вказаною адресою в приміщенні №15 був встановлений засіб обліку типу UltraMeter, №66061264.

Згідно Акту сервісного обслуговування компанія «Сенсей Груп», яка є виробником та сервісним центром теплових лічильників торгівельної марки UltraMeter, маючи доручення від ДП «Всеукраїнський Державний Науково-Виробничий Центр Стандартизації, Метрології, Сертифікації та Захисту Прав Споживачів» згідно Договору №241-В10220/19 від 27 травня 2019 року, провела зчитування архівних даних з теплового лічильника UltraMeter M серійний номер 66061264, встановленого за адресою АДРЕСА_1 . Згідно вказаних даних показники лічильника за період з липня 2018 року по грудень 2019 року дорівнюють «0».

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю Цибульської Н.В. звернувся із заявою, в якій просив направити представника для опломбування лічильника теплової енергії (опалення) з метою фіксації «нульових» показників за період з січня 2020 року по жовтень 2021 року та фіксації проходження повірки приладу обліку. Актом монтажу вузлів обліку теплової енергії зафіксовано показник 3,709.

З розрахунку заборгованості, долученого позивачем до матеріалів справи, вбачається, що відповідачем за період з листопада 2018 року по січень 2024 року не здійснювалося жодних погашень, в той же час позивач у березні 2020 року здійснив списання у розмірі 70 666,31 грн., у січні 2022 повторно здійснив списання у розмірі 31 303,50 грн. Згідно з даними вказаного розрахунку заборгованість з урахуванням коригувань становить 29 553,67 грн.

Довідкою №30/ від 06 вересня 2024 року КП «Київтеплоенерго» повідомляє, що станом на 05 вересня 2024 року заборгованість за поставлену теплову енергію ФО ОСОБА_1 за о/р № НОМЕР_1 за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2021 року у справі 758/3872/24 становить 0,02 грн. (з ПДВ) за рахунок коригування нарахувань в сторону зменшення сумою 29 553,65 грн. у серпні 2024 року.

Враховуючи викладене, заборгованість за поставлену теплову енергію у відповідача з урахуванням здійснених позивачем коригувань відсутня.

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання централізованого опалення за період з березня 2020 року по січень 2024 року у відповідача наявна заборгованість в розмірі 124,74 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» в редакції, що діяла на момент укладення договору, встановлено, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Оператори зовнішніх інженерних мереж зобов`язані формувати і підтримувати в наявності обмінний фонд вузлів комерційного обліку. Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.

Враховуючи, що заборгованість за поставлену теплову енергію була самостійно списана позивачем, відповідач вказані послуги не отримував, а тому підстави для стягнення заборгованість за послуги з обслуговування вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання централізованого опалення відсутні.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з аналізом практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, проведеному Верховним Судом, ст. 625 ЦК регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Однак, як встановлено судом вище, позивач здійснював нарахування за період коли відповідач не користувався вказаними послугами, жодних платежів за оспорюваний період ним здійснено не було. На момент ухвалення судом рішення прострочена заборгованість за поставлену теплову енергію відсутня. Коригування заборгованості позивачем після нарахування не є підставою для стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення вказаної статті, з огляду на висновок суду про відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 23, 81, 89, 247, 258, 259, 263-268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

- позивач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місцезнаходження: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, ;

- відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 30.09.2024.

Суддя О.О. Ковбасюк