Справа №:755/819/23
Провадження №: 2/755/3862/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Назаровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №151117320 від 02.03.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ОСОБА_1 у розмірі 34 873,99 гривень, з яких: заборгованість по кредиту - 13 248,52 гривень; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 21 625,47 гривень, а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, що є предметом позовних вимог.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.03.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 151117320, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти у розмірі 5 850,00 грн. зі строком надання позики на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,44 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного п. 1.3 цього Договору. В подальшому сторони уклали додаткову Угоду до Договору № 151117320 від 02.03.2019 року, за умовами якої, сторони домовились збільшити суму Кредиту на суму 7400,00 грн. з 02.03.2019 року на строк дії Договору № 151117320 від 02.03.2019 року на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування Кредитом на умовах Договору. Сторони домовились викласти Графік розрахунків (Додаток №1 до Договору) в новій редакції (Додаток №1 до цієї Додаткової угоди) та відобразити у Графіку розрахунків єдиний порядок сплати непогашеної суми Кредиту, збільшеної на суму, зазначену п. 1 Додаткової угоди. Відповідно до Додаткової угоди до Договору №151117320 від 02.03.2019 року сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором №151117320 від 02.03.2019 року на 30 днів. Починаючи з 01.04.2019 року Позичальник сплачує за користування кредитом 1,01 відсотків в день від суми Кредиту згідно даної Додаткової угоди. Позивач вказує, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Однак, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за позикою у встановленому Договором порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 34 873,99 гривень. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №151117320 від 02.03.2019 року. В свою чергу, позивач набув право вимоги за вищевказаним договором у зв`язку з укладенням між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» 05 серпня 2020 року договору факторингу №05/0820-01. Згідно Реєстру прав вимоги №3 від 29.01.2021 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року до позивача перейшло право грошової вимоги на загальну суму 34 873,99 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

23 січня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

25 травня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за договором № 151117320 від 02 березня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 у розмірі 34 873,99 грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят три гривні 89 копійок).

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 3 000, 00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481, 00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

09 лютого 2024 року представник відповідача Лабовкін О.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2023 року, просив суд поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подачу заяви про скасування заочного рішення від 25.05.2023 року, скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2023 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Обґрунтовуючи тим, що відповідач заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2023 року не отримував, про винесення рішення відповідач дізнався випадково 26.12.2023 року з сайту Судової влади. Цього ж дня, представником відповідача була подана заява про ознайомлення з матеріалами справи № 755/819/23, однак працівниками апарату суду матеріали зазначеної справи не надані для ознайомлення. Позивач не надав до суду достатніх доказів того, що кредитний договір № 151117320 від 02.03.2019 року було укладено саме з ОСОБА_1 , а не з іншою особою, яка діяла від його імені, не надав достатніх відомостей щодо ідентифікації та верифікації особи відповідача, що унеможливлює стягнення боргу саме з ОСОБА_1 , а також не доведено, що саме відповідач є зобов`язаною особою за цим кредитним договором.

20 березня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва постановлено визнати причини пропуску відповідачем ОСОБА_1 строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2023 року у справі № 755/819/23 поважними та поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року, - задоволено частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2023 року, ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - скасовано. В іншій частині заяви - відмовлено.

11.04.2024 року (вх.№20868) від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лабовкіна О.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.

18 квітня 2024 року судове засідання за клопотанням представника відповідача відкладено до 12.06.2024 року.

12.06.2024 року довідкою секретаря судових засідань цивільна справа №755/819/23 знята з розгляду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. у нарадчій кімнаті по цивільній справі №755/12375/22. Справу призначено на 23.07.2024 року.

23.07.2024 року довідкою секретаря судових засідань цивільна справа №755/819/23 знята з розгляду, у зв`язку із знеструмленням електромережі суду. Справу призначено на 17.09.2024 року.

17.09.2024 року довідкою секретаря судових засідань цивільна справа №755/819/23 знята з розгляду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. у нарадчій кімнаті по цивільній справі №755/10381/24. Справу призначено на 23.10.2024 року.

23 жовтня 2024 року судове засідання у зв`язку з неявкою сторін по справі відкладено до 28.11.2024 року

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідач та його представник до судового засідання не з`явились, від представника відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, просив в позовній заяві відмовити в повному обсязі.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 березня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 151117320, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти у розмірі 5800,00 грн. зі строком надання позики 30 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,44 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного п. 1.3 цього Договору.

Відповідно до пункту 4.4 цього договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до додаткової угоди до договору від 02 березня 2019 року, товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на 7400 грн. 00 коп. з 02.03.2019 року на строк дії Договору № 151117320 від 02.03.2019 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити відсотки за користуванням кредитом на умовах Договору.

Відповідно до додаткової угоди до договору від 03 квітня 2019 року, сторони договору дійшли згоди, що строк, на який був наданий кредит продовжено на 30 дні та починаючи з 01 квітня 2019 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,01% в день від суми кредиту.

Відповідно до додаткової угоди до договору від 04 травня 2019 року, сторони договору дійшли згоди, що строк, на який був наданий кредит продовжено на 30 днів та починаючи з 01 травня 2019 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,01 % в день від суми кредиту.

Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за підписом директора товариства позичальник ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з яким було укладено договір № 151117320 від 02 березня 2019 року ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор 33PR7BE3, час відправки ідентифікатора позичальнику 02 березня 2019 року 0:00, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатора , ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству 02.03.2019 16:57:33, перерахування грошових коштів позичальнику 02.03.2019 16:57:38.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму коштів, що підтверджується платіжними дорученнями від 02 березня 2019 року 9c71b6a9-69ab-44c9-9d7b-d85d75ed789b та № 1aa658d4-d701-4a1c-bf33-3e0316882d29 від 02.03.2019 року.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором №151117320 від 02 березня 2019 року.

В свою чергу, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №151117320 від 02 березня 2019 року на підставі укладеного між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року.

Згідно реєстру прав вимоги №3 від 29.01.2021 року до ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №151117320 від 02 березня 2019 року на загальну суму 34 873,99 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість за вказаним договором.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до ст. 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 02.03.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 151117320, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти у розмірі 5 850,00 грн. зі строком надання позики на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,44 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного п. 1.3 цього Договору.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором №151117320 від 02 березня 2019 року.

При цьому в якості доказів позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а саме: форми реєстру прав вимог.

Окрім того, судом встановлено, що 05.08.2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» («Фактор») та ТОВ «Таліон Плюс» («Клієнт) укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого «Клієнт» зобов`язується відступити «Фактору» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а «Фактор» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження «Клієнта» за плату.

При цьому в якості доказів позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, а саме: форму реєстру прав вимог; форму повідомлення боржника за кредитним договором; акт повернення прав вимоги у яких відсутня інформація про визначені вимоги і до яких саме боржників.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Враховуючи вищевикладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Разом з тим, з аналізу вказаних договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще 28 листопада 2018 року, а сам кредитний договір №151117320 був укладений 02.03.2019 року, тобто майже через три місяці після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

В подальшому 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за вказаним договором.

З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в останньому не вказано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому від ступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній уповноважений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги відносно ОСОБА_1 за кредитним договором №151117320 від 02.03.2019 року від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Відтак, із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 02 грудня 2024 року.

Суддя :