Справа № 720/2943/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

31 грудня 2024 року, суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Павлінчук С. С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту здійснення постійного догляду, за особою з інвалідністю,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить суд встановити, що він здійснює постійний сторонній догляд за своїм дядьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

У заяві, яка була подана представником заявника на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху вказано, що встановлення цього факту йому необхідне для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Дослідивши письмові докази, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, що визначені ч.1 ст.315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 р. в справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 р. в справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 р. в справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 р. в справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Як вбачається із поданої заяви, заявник просить встановити факт, що він зайнятий постійним доглядом за своїм дядьком, який є особою з першою групою інвалідності.

Необхідність встановлення даного факту заявником обґрунтовано необхідністю реалізації його прав та обов`язків, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Суддя звертає увагу на те, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особами, що його потребують.

Законодавець унормував позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду в законодавстві про мобілізаційну підготовку та порядок мобілізації.

Зокрема, у місцевому органі виконавчої влади перебачено створення комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка, з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки матеріалів, складає акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду). Зазначений акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (пункт 14 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", пункт 61, 62, додаток 8 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560).

Схожі за змістом висновки викладені у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2024 року у справі №283/1199/23.

Разом з цим, як слідує з матеріалів цивільної справи, заявником отримано акт № 929 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду виданий відповідною комісією Боянської сільської ради 03 жовтня 2024 року. Крім цього, з повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 судом встановлено, що заявнику відмовлено у наданні відстрочки від призову. За таких обставин суд доходить до висновку, що звернення заявника із вказаною заявою зводиться до незгоди останнього із відмовою у наданні відстрочки від призову, тобто незгодою із рішення суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, суддя звертає увагу заявника на ту обставину, що відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі №370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21). Те ж саме стосується й оскарження відмови у наданні відстрочки від призову суб`єктом владних повноважень, адже зазначене узгоджується із положенням ст.ст.2, 4, 5, 19 КАС України.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18)).

Приписи "суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства" (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), "суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13 червня 2018 року у справі №454/143/17-ц (пункт 59), від 21 листопада 2018 року у справі №757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13 березня 2019 року у справі №331/6927/16-ц (пункт 37), від 20 березня 2019 року у справі №295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі №761/35803/16-ц (пункт 36), від 18 вересня 2019 року у справі №638/17850/17 (пункт 5.30), від 8 листопада 2019 року у справі №910/7023/19 (пункт 6.20), від 18 грудня 2019 року у справі №688/2479/16-ц (пункт 30), від 26 лютого 2020 року у справі №1240/1981/18 (пункт 30), від 28 квітня 2020 року у справі №607/15692/19 (пункт 45)).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 березня 2018 року в справі №800/559/17, від 03 квітня 2018 року в справі №9901/152/18 та від 30 травня 2018 року в справі №9901/497/18 зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таким чином, подана ОСОБА_1 заява не підлягає судовому розгляду в порядку окремого провадження, оскільки питання надання особі статусу такої, яка здійснює постійний догляд за особою, в тому числі і по догляду за особою, яка є особою з інвалідністю 1 групи, передбачає позасудовий порядок, який чітко регламентований наведеним вище нормативно-правовими актами, а рішення або відмова щодо визначення статусу особи як такої, яка здійснює постійний догляд за іншою особою, а також рішення про відмову у наданні відстрочки від призову, підлягає оскарженню у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 293, 294, 315, 318, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Сергій ПАВЛІНЧУК