Справа № 236/794/22
Провадження № 2-н/202/20/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В. розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 за теплову енергію та абонентське обслуговування,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за за теплову енергію та абонентське обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

П.3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України передбачені вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, п. 3 ч. 3 вказаної статті визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи до заяви про видачу судового наказу заявником доданий типовий договір, який не підписаний боржником та не містить індивідуальних даних боржника.

Між тим зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано також не за адресою, за якою пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

У заяві про видачу судового наказу стягувач стягувачем заявлено, що адреса реєстрації боржника, за якою пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості: АДРЕСА_1 , проте, згідно відповіді Єдиного державного демографічного реєстру №251128 від. 02.10.2023 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, адже не надано доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є споживачем теплової енергію та абонентського обслуговування.

Відповідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п.4 ч.1 ст.161, п.3 ч.1 ст.165, ч.2 ст.166 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію та абонентське обслуговування.

Роз`яснити Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О. В. Маринін