Справа № 643/4379/24
Провадження № 2/643/2589/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судових засідань Куліш А.С ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3-ті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про, що свідчить договір купівлі-продажу, який посвідчено 15.05.2003 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. та який зареєстровано в реєстрі прав власності 18.06.2003 року за № 799570. На даний час у будинку зареєстрована також відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про, що свідчить Довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні № 0-37/0/159-24-111/0/805-24 від 08.04.2024 року .Відповідач тривалий час (протягом 20 років) в будинку не проживає. Як вбачається з Акту обстеження від 08.04.2024 року, який складено головою вуличного комітету № 2 ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично не проживає за вказаною адресою на протязі 20 років. Тобто, відповідач добровільно відмовилася від права користування житлом, будинком не цікавиться, участі в утриманні будинку не бере, реєстрація відповідача у належному позивачці будинку чинить перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні власністю.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти прийняття заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, відзив на позов, у порядку статті 178 ЦПК України, не подала.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду, відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями статті 280 ЦПК України, вбачає підстави для ухвалення заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про, що свідчить договір купівлі-продажу, який посвідчено 15.05.2003 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. та який зареєстровано в реєстрі прав власності 18.06.2003 року за № 799570.

На даний час у будинку зареєстрована також відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні № 0-37/0/159-24-111/0/805-24 від 08.04.2024 року .

Як вбачається з Акту обстеження від 08.04.2024 року, який складено головою вуличного комітету № 2 ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично не проживає за вказаною адресою на протязі 20 років.

Оскільки відповідач залишається зареєстрованою в будинку позивача, позивач не може в повній мірі розпоряджатися та користуватися власністю на власний розсуд та повинен за власний кошт сплачувати комунальні послуги та утримувати будинок.

Згідно зі ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

З наданих доказів суд вбачає, що відповідачі фактично за місцем реєстрації не проживають понад один рік, вказаним житлом не користуються, витрати по оплаті комунальних послуг не несуть, участі в утриманні житла не беруть, з реєстрації в добровільному порядку не знімаються, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України член сім`ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.

Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим будинком.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач не проживає у вказаному житловому будинку понад встановлений законом строк, доказів поважності причин не проживання чи створення їй перешкод у користуванні житлом суду не надано, а відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265,280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням , розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Майстренко