Справа № 452/3937/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2024 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін без їх виклику за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в судовому засіданні 29 квітня 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

26 грудня 2022 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру від 10 липня 2021 року у розмірі 15329 грн. 86 коп., де загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 10137 грн. 65 коп., заборгованість за пенею 00 грн. 00 коп. та заборгованість за порушення грошового зобов`язання 00 грн. 00 коп.. Крім того, у заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму понесених судових витрат (а.с.1-5).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків (а.с.42-43).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вперше призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 11 березня 2024 року о 15 год. 00 хв., який не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по кримінальній справі (а.с.53,58). В подальшому судовий розгляд справи по суті було призначено на 29 квітня 2024 року о 15 год. 00 хв..

Представник позивачаАТ «Універсал Банк» про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.60-61), у письмовій заяві, поданій до суду разом з позовною заявою, представник позивача на підставі довіреності Мєшнік К.І. вказав, що позивач позов підтримує у повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, представник позивача клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подав, справу прохав розглянути без його участіта не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження від 22 січня 2024 року разом з повідомленнямпро дату, час і місце розгляду справи та копією позовної заяви з додатками за його зареєстрованим місцем проживання

(а.с.41,57), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Крім того, відповідач відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.62).

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену в позовній заяві та у додаткових письмових заявах, поданих нею до суду особисто, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

У статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору без номеру від 10 липня 2021 року (далі Договір).

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, а також факт укладення договору на умовах зазначених позивачем.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинння цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон) встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У п.5 ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного

відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відтак, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що укладення Договору здійснювалось з урахуванням вимог ч.3 ст.11 Закону, якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 10 липня 2021 року склалися кредитні правовідносини, а саме, відповідач, будучи вільним в укладенні кредитного договору та виборі контрагента, звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 10 липня 2021 року підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі Анкета-заява) (а.с.9), в якій просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку. Крім того, погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

При цьому, ОСОБА_1 погодився, що Анкета-заява, яку він підписав, разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Таким чином, Договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто ОСОБА_1 ..

На виконання умов Договору 11 липня 2021 року відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України гривні, тип рахунку «Чорна картка» зі строком дії до 06/29, на якому через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «monobank» від 10 липня 2021 рокувстановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. 00 коп., та який було збільшено 23 листопада 2021 року до 7000 грн. 00 коп., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_2 (а.с.10-29,47-49,50,51).

Таким чином, АТ «Універсал Банк» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 7000 грн. 00 коп..

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за Договором станом на 15 вересня 2022 року складає 10137 грн.00 коп., де загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 10137 грн. 65 коп., заборгованість за пенею 00 грн. 00 коп. та заборгованість за порушення грошового зобов`язання 00 грн. 00 коп. (а.с.7-8).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, стаття 525 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1,ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, а також не надав жодних доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконав вимоги стст.12,81 ЦПК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п.30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Із виписки про рух коштів вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними грошовими коштами, а саме, з 11 липня 2021 року по 01 вересня 2022 року отримував кошти в кредит шляхом зняття готівки в банкоматах та безготівкової оплати товарів, а також здійснював платежі на повернення кредитних коштів. При цьому, останнє поповнення рахунку відбулося 10 грудня 2021 року(а.с.47-49).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконав умови Договору та не сплатив грошові кошти за Договором, в тому числі до часу розгляду справи судом.

Таким чином, між сторонами по даній справі виникли відповідні зобов`язання, за невиконання яких настає цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 ..

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.

Відтак, АТ «Універсал Банк» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі Договору, що міститься у матеріалах справи (а.с.9).

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 15 вересня 2022 року ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «Універсал Банк» в розмірі 10137 грн.00 коп., де загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 10137 грн. 65 коп., заборгованість за пенею 00 грн. 00 коп. та заборгованість за порушення грошового зобов`язання 00 грн. 00 коп. (а.с.7-8).

Проте, суд не може погодитися із вищевказаним розрахунком заборгованості з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19).

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі на дату укладення договору.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Враховуючи наявність у матеріалах справи виписки про рух коштів (а.с.47-49), яка є належним підтвердженням отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними та часткової сплати грошей в рахунок погашення заборгованості, позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту в АТ «Універсал Банк» та факт наявності заборгованості за тілом кредиту.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України, з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, позивач має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц).

Так, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) складає 10137 грн. 65 коп.. Разом з тим, з довідки про розмір кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 (а.с.51), встановлено, що остання зміна кредитного ліміту у бік збільшення відбулася 23 листопада 2021 року та максимальна сума для отримання склала 7000 грн. 00 коп..

Із виписки про рух коштів також встановлено, що остання зміна кредитного ліміту у бік збільшення відбулася 23 листопада 2021 року та максимальна сума для отримання склала 7000 грн. 00 коп.. Разом з тим, заборгованість за договором склала 10137 грн. 65 коп., тобто збільшилась на суму овердрафту в розмірі 3137

грн. 65 коп., яка виникла внаслідок того, що на рахунку клієнта не вистачало власних коштів для оплати заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами. Відтак, з виписки про рух коштів слідує, що позивачем до суми заборгованості включено тіло кредиту в розмірі 7000 грн. 00 коп. та відсотки за користування кредитом в розмірі 3137 грн. 65 коп..

При цьому, Анкета-заява до Договору (а.с.9) не містить умов про розмір тіла кредиту (кредитного ліміту) та строку дії кредитного договору, тощо.

Наявні в матеріалах справи Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом процентів, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначені права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг - відповідачем не підписані (а.с.10-26), а з інформації про умови кредитування з використанням чорної картки monobank від 27 листопада 2021 року (а.с.23), яка також не підписана відповідачем, слідує, що такі умови не діяли на час укладення договору (станом на 10 липня 2021 року), оскільки затверджені вже після укладення договору.

Анкета-заява позичальника містить текст про ознайомлення та погодження відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані суду Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, тощо, погоджено споживачем.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме вищенаведені документи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що такі документи були дійсними на час виникнення спірних правовідносин (10 липня 2021 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про встановлення відсоткової ставки, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої вбачається, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (10 липня 2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредитуу будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

При цьому, як зазначалося вище, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, включення позивачем до тіла кредиту суми відсотків за користування кредитом в розмірі 3137 грн. 65 коп., є таким що не відповідає умовам Договору, підписаного відповідачем, а тому відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитом за наведеної вище сукупності обставин у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається АТ «Універсал Банк» як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1 , а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором від 10 липня 2021 року станом на 15 вересня 2022 року в розмірі 7000 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в межах встановленого кредитного ліміту.

В іншій частині позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково, суд, згідно положень ст.141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, з ОСОБА_1 в сумі 1713 грн. 12 коп., виходячи з розрахунку: (7000 грн. 00 коп. (розмір задоволених позовних вимог) * 2481 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору) / 10137 грн. 65 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 1713 грн. 12 коп..

На підставі викладеного, керуючись стст.11,207,509,526,534,549,551,626,628,633,634,638,6, 1054,1055,1056-1 ЦК України, стст.12-13,76-81,141,247,259,263-268,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк», - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області від 17 жовтня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (ідентифікаційний код за , юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54, кв.19) заборгованість за кредитним договором в сумі 7000 (семи тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області від 17 жовтня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (ідентифікаційний код за , юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54, кв.19) судовий збір в розмірі 1713 (однієї тисячі семисот тринадцяти) гривень 12 (дванадцяти) копійок.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» в інший частині вимог, які розглядалися, - відмовити.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено

лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ