Справа № 454/58/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокаль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, ,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису. Свої вимоги мотивувала тим, що в ОСОБА_1 проживаю разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра являється власником будинку, своїми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та своїм співмешканцем ОСОБА_2 (далі Заінтересована особа), проживає без реєстрації. Заінтересована особа протягом останніх 10 (десяти) років проживає із заявником в будинку матері.

Заінтересована особа після народження їхньої спільної доньки ОСОБА_6 почав зловживає алкогольними напоями на фоні чого стає дуже агресивним, постійно вчиняє вдома сварки із заявником в присутності матері та дітей, принижує їх, погрожує розправою, нецензурно висловлюється, всіляко обзиває непристойними словами. Дійшло до того, що діти бояться виходити зі своєї кімнати, двері якої змушена постійно зачиняти на замок, бо будучи п`яним Заінтересована особа вривається в кімнату пошкоджує та знищує меблі, речі домашнього вжитку, побутову техніку і т.д. Були випадки, що Заінтересована особа перебуваючи в п`яному стані сідала в автомобіль чи трактор та їздить по населених пунктах району, за що його було позбавлено водійського посвідчення. Був випадок коли заявник побачивши, що Заінтересована особа перебувала п`яна, сівши за кермо автомобіля намагалась виїхати з гаражу, однак заявник закрила двері гаражу і у відповідь він автомобілем вибив двері гаража та поїхав з господарства в м. Белз Червоноградського району до друзів продовжувати розпивати алкогольні напої. На ґрунті сварок я та всі члени сім`ї постійно перебуваємо в стресовому стані.

Заявник з дітьми та матір`ю живуть у постійному страху за своє здоров`я та життя, заявник будучи відсутня по місцю проживання не має спокою, оскільки переживає за матір та дітей, які залишаються вдома самі. Заявниці відсутністю користається Заінтересована особа прийшовши додому п`яним влаштовує конфлікти в сім`ї, це все бачать наші сусіди, котрі неодноразово допомагали хй заспокоїти Заінтересовану особу.

Крім того, Заінтересована особа частково бере участь у підтриманні належного стану будинку, частково платить комунальні послуги хоча, користується водою, газом, електроенергією і т.д., а решту грошей тратить на алкоголь та непотрібні речі.

Ці фактори негативно впливають на якість мого життя, життя матері і дітей та загалом на наш психологічний стан.

З приводу неправомірної поведінки Заінтересованої особи заявник лише раз зверталась у поліцію, оскільки не хотіла розголосу серед односельчан щодо фактів вчинення насильства щодо нас.

Відносно Заінтересованої особи складали протокол за ст. 173-2 КУпАП, котрий на даний час перебуває на розгляді в Сокальському районному суді Львівської області, а також поліцією видавався терміновий заборонний припис щодо Заінтересованої особи. На цьому у заявниці вже ввірвався терпець.

Заінтересована особа має можливість проживати у іншому місці у своїх батьків в АДРЕСА_1 .

Таким чином, вважає, що вона, та її мати та діти є особами, які зазнали домашнього насильства.

У ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому

насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з

постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права

спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання

(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування

постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу,

якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою

особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином через телефонограму, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Приймаючи до уваги термінові строки розгляду заяв вказаної категорії, суд вважає за необхідне провести розгляд заяви за відсутністю заінтересованої особи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, перевіривши доводи, викладені заявником в обґрунтування викладених вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За приписами п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї слід видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким протягом 6 (шість) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування заявниці, заборонити в будь-який спосіб спілкуватися з заявницею, заборонити вести листування, телефонні переговори або контактувати з заявницею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , жит. АДРЕСА_2 , на строк 6 (шість місяців), яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного

проживання (перебування) з ОСОБА_1 її матір`ю ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалими ОСОБА_1 , її матір`ю ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

3) заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалими ОСОБА_1 , її матір`ю ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , якщо вони за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалими ОСОБА_1 , її матір`ю ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О. А. Веремчук