ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/333/24 Провадження № 22-ц/803/939/24 Справа № 243/2698/23 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заботін Віталій Вікторович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання дій протиправними та стягнення суми недоотриманої пенсії,

за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2023 року та додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2023 року,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заботін В.В., звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі за текстом ГУ ПФУ в Донецькій області)про визнання дій протиправними та стягнення суми недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є спадкоємцем її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для оформлення спадщини позивач звернулась до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №213/2020.

24 листопада 2021 року представнику позивача ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 за період з 14 червня 2018 року по 31 жовтня 2019 року в розмірі 62 428,67 гривень.

14 грудня 2021 року ОСОБА_3 як представник ОСОБА_1 звернувся до Московського відділу обслуговування громадян у м. Харкові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою, зареєстрованою за №15076, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та додав до неї всі необхідні документи. За даними з ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» заява №15076 має статус «помилковий». Вказаний статус заяви оскаржений у суді.

23 січня 2023 року Донецький окружний адміністративний суд рішенням №200/4906/22 зобов`язав ГУ ПФУ в Харківській області прийняти та зареєструвати заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від 14 грудня 2021 року, що подана представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року №200/4906/22 заяву від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 про виплату недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, зареєстровано.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 24 травня 2023 року П/С №63 за результатами розгляду заяви від 15 травня 2023 року №5237 та поданих документів відмовлено ОСОБА_1 в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме заява від 15 травня 2023 року №5237 подана довіреною особою на підставі нотаріальної посвідченої довіреності.

Вважає дії відповідача протиправними, оскільки вони перешкоджають реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна у вигляді суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 в розмірі 62 428,67 гривень.

В зв`язку з викладеним, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в оформленні та виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_1 , стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь позивача суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 62 428,67 гривень та стягнути на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 10 858,88 гривень.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заботін В.В., задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 від 24 травня 2023 року П/С №63. Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 62428,67 гривень. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь держави судовий збір в розмірі 858,88 гривень.

Додатковим рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2023 року стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 гривень.

В апеляційних скаргах на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції ГУ ПФ в Донецькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2023 року та додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2023 року обґрунтована тим, що виплата пенсії ОСОБА_2 була припинена з 01 березня 2016 року на підставі обміну інформації з органами соціального захисту населення. За життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не зверталася, пенсійна справа була знята з обліку з 01 листопада 2016 у зв`язку зі смертю пенсіонера 09 жовтня 2019 року.

Зазначає, що до органу, що призначає пенсію, заява про виплату недоотриманої пенсії подається особисто спадкоємцем. Оскільки документи щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 були надані представником спадкоємця ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення відмовити у виплаті недоотриманої пенсії згідно заяви від 15 травня 2023 року. Враховуючи наведене ГУ ПФУ в Донецькій області вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній сказі на додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2023 року заявник не погоджується з додатковим рішенням суду про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, вважає вартість послуг на правничу допомогу не доведено, вказує, що адвокатом не надано належних та допустимих доказів надання позивачці юридичних послуг.

В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги ГУ ПФУ в Донецькій області підлягають залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та стягнення суми недоотриманої пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09 липня 2021 року.

Відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 23 травня 1986 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб, після чого останній присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03 червня 2021 року Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 листопада 2021 року державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Кривенець А.А. видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: недотриманої пенсії в сумі 62 428,67 гривень, яка належала померлій, що підтверджується довідкою №0500-1520-8/105895, виданою 16 листопада 2021 року Відділом обслуговування громадян №17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

14 грудня 2021 року ОСОБА_3 , як представник ОСОБА_1 , на підставі довіреності звернувся до Московського відділу обслуговування громадян у м. Харкові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою, зареєстрованою за №15076, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 та відповідно до розписки-повідомлення додав до заяви всі необхідні документи.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 травня 2023 року, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року по справі №200/4906/22 заяву від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 про виплату недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, зареєстровано та вона перебуває на опрацюванні.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 травня 2023 року П/С №63, за результатами розгляду заяви від 15 травня 2023 року №5237 та поданих документів прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме заява від 15 травня 2023 року №5237 подана довіреною особою на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Таким чином спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії позивачу, у зв`язку з тим, що подання заяви про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера представником на підставі виданого доручення не передбачено чинним законодавством, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до пункту 5 Постанови про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України під час здійснення прийому та обслуговування особи користуються правами, передбаченими Законами України «Про звернення громадян», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», законодавством про пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини.

Особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право, зокрема: звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку.

Пунктом 9 Постанови про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України визначено, що органи Пенсійного фонду не мають права вимагати від заявника надання документів, інформації або вчинення дій, надання або здійснення яких не передбачено законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини, або які знаходяться в розпорядженні (віднесені до компетенції) відповідного органу Пенсійного фонду; відмовляти одержувачу у прийнятті оформлених належним чином і поданих у встановленому законодавством порядку заяв, звернень, документів, які він вважає за необхідне подати органу Пенсійного фонду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 № 13-1) (надалі також «Порядок»).

Абзацом першим пункту 1.1 Порядку визначено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).

Абзацом 4 пункту 2.26 Порядку визначено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, пунктом 5 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України передбачено право особи звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку.

Положення про те, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, заявник повинен звернутися виключно особисто, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року № 13-1) не містить.

Не свідчить про наявність такого обмеження (щодо звернення до органу ПФУ через уповноваженого представника) і системний зміст вищевказаного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пункт 5 даного Порядку передбачає право особи звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку.

Відтак, суд першої інстанції у спірних правовідносинах дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем допущено безпідставне розширене тлумачення змісту пунктів 1.1 та 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), оскільки положення щодо особистого звернення заявника з відповідною заявою та неможливості представництва у цих відносинах вказаний Порядок не містить.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в оформленні та виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Конституцією України (ст. 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, висновок суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцю у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, тому позивач має право на недоотриману при житті матері пенсію в сумі62 428,67 гривень на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 листопада 2021 року, що є підставою для задоволення позову, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та повно встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вартість послуг на правничу допомогу, яку стягнув суд з відповідача на користь позивача є завищеною та недоведеною, колегія суддів апеляційного суду відхиляє.

Так, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції дослідив надані позивачем докази, а саме: ордер серії АХ № 1060942 на надання правничої (правової) допомоги від 19 липня 2022 року; договір про надання правової допомоги від 02 лютого 2020 року, акт про прийняття-передачі наданих послуг від 31 липня 2023 року, відповідно якого виконавець надав замовнику юридичні послуги відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 02 лютого 2023 року, та беручи до уваги наявність заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, частково задовольнив вимогу позивача, стягнувши 5000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009.

Компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

1. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

2. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

3. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 та постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/2018 року.

Згідно п.1 акту про прийняття-передачу наданих послуг від 31 липня 2023 року, послуги, надані відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 02 лютого 2020 року. Ціна визначена з урахуванням рішення Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21 липня 2021 року «Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару», де розмір адвокатського гонорару за годину становить 25% мінімальної заробітної плати, встановленої на день оплати, усна консультація з вивченням документів 0,5 мзп, складання позовної заяви немайнового характеру 1 мзп, участь у суді першої інстанції від 1 мзп.

З Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 31 липня 2023 року, вбачається, що на консультацію клієнта та узгодження правової позиції адвокатом потрачено 1 год. 30 хв., вартість наданої послуги визначена в розмірі 1 500 гривень, на збір доказів (складення та подання адвокатських запитів до ГУ ПФУ в Донецькій області, відповіді на які від 12 травня 2023 року та від 15 травня 2023 року та рішення від 31 травня 2023 року містяться в матеріалах справи, аналіз відповідей та рішень, аналіз судової практики та чинного законодавства) адвокатом потрачено 3 год., вартість наданої послуги визначена в розмірі 3 000 гривень, на підготовку та подання до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позовної заяви про визнання права власності на недоотриману пенсію померлої в порядку спадкування за законом та стягнення суми недоотриманої пенсії, яка належала померлій, в порядку спадкування за законом, адвокатом потрачено 6 год., вартість наданої послуги визначена в розмірі 6 500 гривень Загальна вартість наданих послуг становить 11 000 гривень.

Відповідно п.4.7 Договору про надання правової допомоги від 02 лютого 2020 року клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих адвокатом послуг протягом 30 днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги/правової допомоги (про прийняття-передачу наданих послуг). У разі надсилання клієнту акту про надання юридичної допомоги/правової допомоги (про прийняття-передачу наданих послуг) факсимільним зв`язком або поштою 30-денний строк обраховується після спливу 5 (п`яти) календарних днів з моменту його отримання клієнтом, якщо останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду, прийнявши до уваги, що наданими до суду документами підтверджено обґрунтованість, необхідний фактичний обсяг наданих адвокатом юридичних послуг, виходячи з засад цивільного судочинства щодо справедливості, добросовісності та розумності судових витрат на правничу допомогу, погоджується з висновком суду першої інстанції, який врахував складність справи, ціну позову про наявність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційних скарг ГУ ПФУ в Донецькій області не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваного судового рішення та додаткового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.

Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, рішення суду першої інстанції ухвалені відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційні скарги на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2023 року та додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2023 року залишені без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2023 року та додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 10 січня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста