Провадження № 2/686/658/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Павловської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Вороніної К.В.,

представниці позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Колект», ОСОБА_3 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобєлева Алла Михайлівна, ОСОБА_4 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позицій сторін

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить, з урахуванням згодом уточнених позовних вимог, витребувати в ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати її державну реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено таке.

18.04.2023 року ОСОБА_1 з договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2022 посвідченого нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М., дізналась про відчуження квартири АДРЕСА_2 . Дана квартира належала ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках. Новим власником квартири стала ОСОБА_3 .

Підставою для відчуження даної квартири стало те, що в 2008 р. між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсиббанк» було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання умов даного договору було укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку АКБ «Укрсиббанк» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 47,5 м.кв.

12 грудня 2011 між ПАТ «Укрсиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, за яким ПАТ «Укрсиббанк» передало ТОВ «Кей-Колект» право грошової вимоги до божників щодо погашення заборгованості в тому числі за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28074135 від 04.02.2016р. приватного нотаріуса Кобєлєвої Алли Михайлівни на квартиру АДРЕСА_2 , відбулося примусове стягнення без згоди власників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 вважає, що відчуження її квартири відбулось всупереч забороні, встановленій Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Для посвідчення договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру іпотек. Зазначену інформацію нотаріус повинен перевірити.

ОСОБА_1 не отримано від ТОВ «Кей-Колект» вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, що вказує на те, що останній не набув права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема, не вправі відчужувати предмет іпотеки іншій особі. Дані обставини позивач вважає такими, що є підставою для витребування відчуженого майна на її користь.

Представниця позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, визначених в позові.

Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає процедуру продажу дотриманою, а її покупця ОСОБА_3 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 .

Співвідповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечила. В обґрунтування вказала, що квартира по АДРЕСА_1 була придбана нею на прилюдних торгах Державного підприємства «Сетам», ціна продажу становить 415000.00 грн., що підтверджується протоколом № 576873 від 26.09.2022 року ДП «Сетам», договором купівлі-продажу квартири від 21 жовтня 2022 року, зареєстрованого у реєстрі за № 894, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реалізацію права власності № 312993441 від 21.10.2022 року. Кошти за придбання квартири в сумі 415000.00 грн. мною були сплачені повністю. При укладенні договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом було надано правовстановлюючий документ на квартиру, а саме договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При вчиненні даного правочину правомочності продавця на таке відчуження були з`ясовані та підтверджені нотаріусом при укладанні договору купівлі-продажу, у дійсності якого вона не мала підстав сумніватись. Крім цього, рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/9603/23 від 27.10.2023 в позові ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Колект», ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович) про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з`явилися про час та місце судового розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили.

За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності співвідповідачки і третіх осіб в судовому засіданні.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.12.2023.

07.12.2023 від ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

20.12.2023, 22.01.2024 підготовчі засідання не відбулись в зв`язку з неповною явкою сторін.

26.12.2023 від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до суду надійшов відзив на позовну заяву.

31.01.2024 підготовче засідання не відбулось в зв`язку з неповною явкою сторін.

23.02.2024 в підготовчому судому засіданні оголошено перерву в зв`язку з витребуванням доказів .

15.03.2024 підготовче засідання не відбулось в зв`язку з неповною явкою сторін.

27.03.2024 в підготовчому судому засіданні оголошено перерву в зв`язку з витребуванням доказів .

16.04.2024 підготовче засідання не відбулось в зв`язку з неповною явкою сторін.

26.04.2024 від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

30.04.2024 в підготовчому судому засіданні оголошено перерву в зв`язку з витребуванням доказів .

Ухвалою суду від 28.06.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду на 02.08.2024.

02.08.2024, 09.09.2024, 26.09.2024 судові засідання відкладено в зв`язку з неповною явкою сторін.

24.10.2024 судове засідання відкладено за клопотання сторін.

15.11.2024 судове засідання відкладено в зв`язку з неповною явкою сторін.

16.12.2024 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно свідоцтва про право власності від 20.01.1998 року (арк.спр. 17) власниками квартири АДРЕСА_2 в рівних частках були ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . На дану квартиру ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт (арк.спр.16).

11 квітня 2008 р. між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (арк. спр. 129 - 133).

В забезпечення виконання умов даного договору було укладено договір іпотеки (арк. спр. 127 - 128), згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку АКБ «Укрсиббанк» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 47,5 м.кв., обумовивши також право іпотекодержателя звернути стягнення на неї (розділи 4, 5 договору).

Відповідач зазначає, що в зв`язку з невиконанням умов договору з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь АКІБ «Укрсиббанк» було стягнуто заборгованість рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року у справі № 2-942/10. Зазначеної обставини позивачка не оспорює.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав №302015664 від 03.06.2022, приватним нотаріусом Кобелєвою А.М., Київського міського нотаріального округу, м.Київ, в зв`язку з відступленням права вимоги за договором іпотеки серія номер 5207-5208 від 12.12.2011 в я якому іпотекодавцями зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , було посвідчено право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Кей-Колект» (арк. спр.7-9).

26.09.2022 ДП «Сетам» проведено електронні торги, з протоколу № 576873 про проведення яких вбачається, що в зазначену дату відбувся добровільний продаж (редукціон) квартири АДРЕСА_2 , переможцем котрих стала співвідповідачка. Продавцем квартири був відповідач (арк. спр. 70 - 71), який набув її у приватну власність на підставі договору іпотеки від 11.04.2008 (арк. спр. 12, п.п. 1.2 1.3) .

Згідно інформації з державного реєстру речових прав №351792798 від 25.10.2023, приватним нотаріусом Легедою М.М., Дрогобицького районного нотаріального округу, Львівської області, на підставі договору купівлі продажу від 21.10.2022 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , посвідчено за ОСОБА_3 (арк. спр. 10 15, 152 159).

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем у разі порушення Іпотекодавцем будь якого зобов`язання за цим Договором або порушення Боржником будь якого зобов`язання, що забезпечене іпотекою за цим Договором. Звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку».

Позичальником порушено умови виконання кредитного договору, внаслідок чого новий кредитор ТОВ «КейКолект» правомірно задовольнило забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», та 29.01.2016 року набуло у власність нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

За допомогою ДП «Сетам» було проведено електронні торги, за результатами яких переможцем торгів було визнано ОСОБА_3 з якою 21.10.2022 р. укладено купівлі продажу нерухомого майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З даного вбачається, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяжень (їх наявність або відсутність), що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Аналогічну правову позицію щодо добросовісності набувача викладено в постанові ВП ВС від 23.10.2019 року по справі №922/3537/17.

Частина 5 статті 12 Цивільного кодексу України передбачає, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом, тобто за змістом цієї норми добросовісність набувача презюмується.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Співвідповідачка є добросовісними набувачем, яка законним шляхом набула майно, покладаючись на добросовісність дій його відчужувача, оскільки при посвідченні договорів купівлі-продажу нотаріус перевіряв повноваження Продавця на відчуження майна, наявність обтяжень на об`єкт нерухомості, що відчужується, арештів чи заборон на відчуження квартири не було (іншого у справі не доведено).

Крім того, жодних доказів в підтвердження виконання зобов`язання, яке забезпечувалось спірним майном, на момент звернення стягнення на нього, позивачем не надано.

Щодо доводів позивача про те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то такі доводи можуть бути взяті до уваги судом з огляду на теку.

Так, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в п.п. 1 п. 1 передбачає, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст.4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Справа не містить доказів того, що іпотечна квартира використовується позивачкою як місце постійного проживання і у позивачки у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Отже, позивачка не довела повного кола обставин, які б могли свідчити про поширення дії вказаного Закону на спірні правовідносини.

Крім того, підписавши іпотечне застереження згідно з договором іпотеки, сторони визначили можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель.

В постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 464/8589/15-ц вказано, що мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором» права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до змісту іпотечного договору (розділ 4) за участі позивача іпотекодержавель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках порушення і невиконання основного зобов`язання.

Доказів на виконання позивачем свого обов`язку за кредитним договором позивачем суду не надано.

Відповідно до Розділів 4, 5 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, що є самостійним способом звернення стягнення та не належить до примусових способів звернення стягнення.

Таким чином позивачем надано іпотекодержателю право на звернення стягнення на іпотечне майно на підставі договору сторін в позасудовому порядку.

Доводи позивачки про те, що відповідачем не було надано нотаріусу повного комплекту документів, в тому числі повідомлення іпотекодавцю про можливість придбання іпотечного майна, свого підтвердження в ході судового розгляду справи не знайшли, оскільки відповідні матеріали не вдалося витребувати він нотаріуса та нотаріального архіву, а в інший спосіб позивачкою їх ані надано, ані заявлено до витребування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Колект», ОСОБА_3 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобєлева Алла Михайлівна, ОСОБА_4 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Дата складення повного тексту рішення суду 26.12.2024.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

ТОВ «Кей-Колект», , адреса: м.Київ, вул.Іллінська, 8.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, адреса: АДРЕСА_4 .

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобєлева Алла Михайлівна, адреса: 01054, м.Київ, вул. Шевченківський район, Дмитрівська вулиця, 33, оф.2.

ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя