Справа № 535/938/24
Провадження № 2/535/507/24
УХВАЛА

27 грудня 2024 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Шолудько А.В., за участі: секретаря судового засідання Плотник І.А., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у справі №535/938/24 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває справа №535/938/24 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Під час судового засідання 27.12.2024 відповідач ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді Шолудько А.В. з підстав, викладених у письмовій заяві від 26.12.2024, у зв`язку з тим, що він отримав 04.12.2024 судову повістку про виклик до суду на 08.30 год 27.12.2024 як відповідача у справі за заборгованість по розподілу природного газу, у якій не зазначено за який саме розподіл природного газу: по компонентам чи приєднання до розподілу природного газу; не вказано особу, яка вимагає стягнення оплати та не вказана сума вимоги (боргу). Суддею не надіслано матеріали по справі, що свідчить, що суддя навмисно позбавляє його можливості вчасно підготуватися. Не виконані вимоги щодо надання йому у паперовій формі копій доказів. Зазначає про відсутність будь-яких договірних відносин з юридичною особою приватного права, яка здійснює розподіл природного газу, та посилається на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області про скасування судового наказу про стягнення з нього на користь АТ «Оператор ГРС «Полтавагаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Вказує про відсутність права власності/користування АТ «Полтавагаз» газорозподільної системи - майном СРСР/УРСР. А тому суддя безпідставно відкрила провадження у справі, та ще й у спрощеному порядку як у малозначній. Зазначає, що багатоквартирний будинок, у якому він проживає, прийнятий в експлуатацію у 1988 році, автоматично належить СРСР, плата за приєднання вказаного будинку до системи розподілу природного газу, відповідно до встановлений на той час правилами, сплачувалася одноразово. Крім того, посилається на ст.13 Конституції України, зазначаючи, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться у межах території України є об`єктами права власності українського народу, та на норми Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», й зазначає, про наявність невиконаного рішення Котелевського районного суду Полтавської області про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати з ПАТ БК «БУКРОС» у розмірі 391024,22 грн, й на те, що корпорація УКРАЇНА, яка не має жодного відношення до справжньої України (Української радянської соціалістичної республіки) не сплатила йому жодної копійки, продовжує ними користуватися, а суддя Шолудько А.В. вимагає з нього ще гроші. Відповідач детально посилається на відсутність у позивача підстав вимагати стягнення боргу, а відповідача - його сплачувати, та на невідповідність доказів, наданих позивачем на обґрунтування заявлених вимог. Відповідач повідомив про протиправне відключення газопроводу, у тому числі й до його квартири, але, не дивлячись на це, йому продовжують надсилати рахунки на оплату наданих послуг за січень 2025 року. Зазначив аналіз щодо реєстрації Кабінету Міністрів України та сумнівність прийнятих ним рішень. З врахуванням наведеного виніс недовіру й відвід судді Шолудько А.В. Крім того, посилається на те, що суддею Шолудько А.В., яка має низькі моральні якості, розглядалася у 2023 році справа №535/295/23 за його позовом про незаконне стягнення сум з нього Котелевським відділом ДВС у Полтавському районі СМУ Міністерства юстиції та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, й дії не було визнано незаконними й відмовлено у компенсації матеріальних та моральних збитків. У зв`язку з цим, він відміняє, заперечує, забороняє, анульовує ці плани навішувати йому якісь борги, приписувати якісь виплати, порочити його ім`я ОСОБА_2 (а.с. 34-72).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді надійшла менш ніж за три робочі до дня призначеного судового засідання з розгляду справи №530/938/24, суд приходить до переконання про необхідність вирішення заявленого відводу судді судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

Щодо зазначених заявниками підстав для відводу судді судом встановлено наступне.

Представник позивача Телятник С.В., який діє на підставі довіреності № 56 від 05.12.2023, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 7531,59 грн (том 1 а.с.1-15).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 28.10.2024 на розгляд судді Шолудько А.В. надійшла справа №530/938/24 (провадження №2/535/507/24) (а.с. 16).

На підставі п.1 ч.4, ч.6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене у тому числі для розгляду малозначних справ. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є у тому числі справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову, відповідно до ст. 19 ЦПК України справа є малозначною, а також те, що справа не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 06.11.2024 відкрито провадження у справі №530/938/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 20).

Отже, необґрунтованим є твердження відповідача про безпідставність призначення розгляду справи №535/938/24 за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 06.11.2024 разом з копією позовної заяви з додатками та судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 16.00 год 02.12.2024, надіслані відповідачу ОСОБА_1 цього ж числа за вихідним №535/938/24-8517/2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.21).

Отже, твердження відповідача про те, що йому не було надіслано копії доказів, наданих позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог, спростовані вище наведеними доказами, оскільки судом в установленому законом порядку було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі №535/938/24, копія позовної заяви з додатками та судова повістка про виклик у судове засідання на 16.00 год 02.12.2024.

Згідно з відстеженням 02.12.2024 за трек-номером 846 з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА», 13.11.2024 сталася невдала спроба вручення відповідачу зазначеного поштового відправлення суду (а.с. 29).

У зв`язку з тим, що суд не мав даних про те, що відповідач належним чином був ознайомлений про дату, час та місце судового розгляду, призначеного на 16.00 год 02.12.2024, судове засідання було відкладено до 08.30 год 27.12.2024 (а.с.24).

Згідно з відстеженням 26.12.2024 за трек-номером 846 з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА», після невдалої спроби вручення 13.11.2024, поштове відправлення було повернуто Відправнику - за закінченням терміну зберігання, із зазначенням вручення його особисто 11.12.2024 (а.с.73).

Однак, поштовий конверт з копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою про виклик у судове засідання, призначене на 16.00 год 02.12.2024, надіслані відповідачу ОСОБА_1 до суду повернуті не були та до матеріалів справи №535/938/24 не приєднувалися.

Відповідно до ч.1 ст.10, ч. 1-3 ст.12, ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача щодо підстав та предмету позову, поданого позивачем, не є підставою для відводу судді, а стосуються вирішення спору між сторонами по суті справи.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

А тому, посилання відповідача на те, що суддею Шолудько А.В. вже розглядалася інша справа (№535/295/23) за його позовом щодо оскарження дій державного виконавця та управління Пенсійного фонду, та стягнення матеріальних та немайнових збитків, не є підставою для відводу судді.

Інші зазначені відповідачем підстави для відводу судді ґрунтуються на суб`єктивному тлумаченні норм чинного процесуального законодавства та на власних припущеннях заявника, що об`єктивно нічим не підтверджені.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Відтак, зазначені в обґрунтування заяви про відвід судді у даній справі доводи і аргументи не підтверджують наявності обов`язкових підстав відводу, встановлених чинним процесуальним законодавством, та не вказують на наявність обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Жодних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Шолудько А.В. у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді справи, відповідачем суду не надано і з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Суд зауважує, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду не встановлено наявності обставин, передбачених ст.36, 37 ЦПК України, в тому числі наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, головуючого у даній справі, що вказує на необґрунтованість заявленого відповідачем ОСОБА_1 відводу судді Шолудько А.В., у зв`язку з чим у заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід судді Шолудько Антоніні Володимирівні у справі №530/938/24 - необґрунтованим.

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Шолудько А.В. у справі №530/938/24.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 31.12.2024.

Суддя А.В. Шолудько