Провадження № 6/734/20/24 Справа № 734/5066/23
У Х В А Л А

11 січня 2024 рокусмт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Бузунко О. А.,

секретар судового засідання Шапка О. О.,

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявника ОСОБА_2 ,

заінтересована особа ОСОБА_3 ,

представник заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглядаючи цивільну справу № 734/5066/23 за заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в справі за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати судовий наказ, виданий Козелецьким районним судом Чернігівської області у справі № 734/5066/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) на дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно від дня пред`явлення заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що судовий наказ не підлягає виконанню, оскільки він належним чином виконує свої батьківські обов`язки, зокрема по утриманню доньки, як в матеріальній, так і в натуральній формі. Також посилаючись на те, що не видано нове свідоцтво про народження його доньки, де саме він повинен бути зазначений батьком.

Заявник вказує, що судовий наказ у справі №734/5066/23 є протиправним, виданим не у відповідності до обставин, встановлених законом, оскільки відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі «батько» вказано ОСОБА_7 .

У судовому засіданні представник заявника адвокат Попель Д. В. підтримував заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. ОСОБА_1 підтримав позицію свого представника.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви в повному обсязі та пояснила, що вона не вважає подарунки сплатою аліментів. ОСОБА_4 повідомила суду, що ОСОБА_1 до моменту звернення з заявою про видачу судового наказу сплачував аліменти добровільно в розмірі 4 500,00 та 3 000,00 гривень декілька разів.

ОСОБА_3 також повідомила суду, що ОСОБА_1 частково перераховував кошти на її ім`я на утримання дитини.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази /кожен окремо та в сукупності/, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 07 листопада 2023 року Козелецьким районним судом Чернігівської області у справі № 734/5066/23 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) на дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно від дня пред`явлення заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що Дарницьким районним судом міста Києва 11 травня 2023 року винесено рішення, яким ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний факт в судовому засіданні ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 не оспорювався.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Заявлена заявником підстава, за якою він просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, не є ні матеріально-правовою (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання), ні процесуально-правовою (обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання).

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на те, що відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі «батько» вказано ОСОБА_7 .

На думку заявника, цей факт свідчить про відсутність підстав для видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Однак, з урахуванням рішення Дарницького районного суду міста Києва 11 травня 2023 року про визнання ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5 , не оспорювання цього факту ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в судовому засіданні, дає підстави суду дійти висновку про неспроможність твердження ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для видачі судового наказу з огляду на невнесення відповідних змін до свідоцтва про народження дитини.

Судом встановлено, що заява про видачу судового наказу подана матір`ю дитини про стягнення аліментів з батька дитини відповідала за формою та змістом вимогам ст. 163 ЦПК України та відповідала критеріям, визначеним в ст. 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відтак суд вважає, що немає правових підстав для визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, ст. 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

З наведеного слідує, що факт не зазначення ОСОБА_1 в свідоцтві про народження у графі «батько» (з урахуванням інших обставин, вказаних вище), дарування подарунків ОСОБА_1 дитині, надання певного матеріального забезпечення на її утримання, не дає підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки при видачі судового наказу судом були дотримані вимоги, передбачені ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заявником невірно обраний спосіб захисту, в зв`язку із чим у задоволенні заяви належить відмовити.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі матеріали в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

постановив :

В задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 адвоката Попеля Дмитра Володимировича про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 11 січня 2024 року.

Суддя Олена БУЗУНКО