Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1122/20
Провадження № 2-др/553/11/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11.12.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Штанько С.Ю.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лучко Т.І. ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ілясова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лучко Т.І. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Києва) Лисань Світлана Святославівна, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Лисань С.С., Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування за законом, в якій прохала стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , кошти сплачені нею за правничу допомогу надану адвокатом Лучко Т.І. у вигляді: проведення первинної консультації, вивчення судової практики по даній категорії справ, складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову, листа на адресу Приватного нотаріуса Лисань С.С., уточненої позовної заяви, написання заяви про виклик свідків; заяви про витребування доказів, заяви про приєднання доказів; заяви про витребування доказів; заяви про приєднання доказів; відзиву на клопотання про передачу справи за підсудністю; заяви про приєднання доказів, відповіді на клопотання про визначення підсудності; участь в судових засіданнях адвоката Лучко Т.І. та у перемовинах про вирішення питання мирним шляхом, документів для стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до поданих доказів, квитанцій про сплату коштів, довідки - розрахунку правничої допомоги у сумі 40 000 грн..

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Лучко Т.І. заяву підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ілясов О.О. проти заяви про ухвалення додаткового рішення у справі з приводу стягнення судових витрат у справі на правничу допомогу заперечував та прохав відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Києва) Лисань С.С., Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. в судове засідання не з`явились.

Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, з урахуванням норм процесуального права, суд вважає за можливе розглянути дану заяву за відсутності позивача, відповідача та третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 4 статті 270 ЦПК України визначено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засіданні осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справ, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 та п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Суд вислухавши в судовому засіданні представника заявника, представника співвідповідача, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Так, відповідно до ухвали суду від 17 червня 2024 року, судом було прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимог щодо усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Лисань Світлана Святославівна, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування за законом.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Києва) Лисань Світлана Святославівна, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування за законом - закрито в частині позовних вимог про усунення від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 , в зв`язку з відмовою позивача від частини позовних вимог.

Відповідно до рішення суду від 17 червня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Києва) Лисань Світлана Святославівна, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування за законом задоволено.

Визнано факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2003 року по 2019 рік однією сім`єю, в фактичних шлюбних відносинах.

Змінено черговість одержання права на спадкування за законом та встановлено за ОСОБА_1 першочерговість при отриманні спадщини після померлого ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, яка протягом тривалого часу опікувалася померлим.

Визнано за ОСОБА_1 право на спадкування у першій черзі спадкування, як дружини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Усунено від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право на спадкування у першій черзі спадкування, як дружини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та визнано за нею право особистої приватної власності на спадкове майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), загальною площею 112 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м., опис: житловий будинок «А-2», гараж «Б», гараж «В», гараж «Г», навіс «Г», ворота огорожі №1, огорожа №2;

-земельну ділянку, кадастровий номер: :06:004:0548, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0594 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 101).

Визнано за ОСОБА_2 право на спадкування за законом у другій черзі спадкування, як рідного брата, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та визнано за ним право особистої приватної власності на спадкове майно:

-житловий будинок АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107) загальною площею 69,5 кв.м, житловою площею 46,7 кв.м., опис: житловий будинок «А-І», погріб «Г», сарай «Б», вбиральня «В», гараж «Д», літня кухня «Е», вимощення «І», огорожа №1, ворота №2, огорожа «3, огорожа №4, вигрібна яма №5;

-земельна ділянка, кадастровий номер: :02:074:0047, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0548 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107);

-квартиру АДРЕСА_3 , квартира посімейного, спільного заселення, що складається з двох кімнат житловою площею 32,3 кв.м, у тому числі 1-ї кімнати 16,5 кв.м, 2-ї кімнати 15,8 кв.м, столової кухні площею 25,2 кв.м, вбиральні (поєднаної) 3,1 кв.м, коридору 20,4 кв.м., обладнаної лоджією 2.0:4.1:2.0 кв.м, загальною площею 89,1 кв.м..

Відповідно до п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України визначено однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до судового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1)попереднє визначення суми судових витрат, що визначено положенням ст. 134 ЦПК України;

2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, що визначено положенням ст. 137 ЦПК України;

3)розподіл судових витрат між сторонами, що визначено положенням ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і яку очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.4 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Частиною 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються.

Згідно з висновками викладеними у Постановах ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними ч.ч.3-5, ч.9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч.3-5, ч.9 ст.141 ЦПК України, відмовляє стороні на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з висновками викладеними у Постановах ВС від 22.03.2018 року у справі № 910/9111/17 від 14.01.2019 року у справі № 927/26/18 якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що при зверненні до суду 16 червня 2020 року ОСОБА_1 з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування за законом останньою вказано суму судових витрат, які підлягали б стягненню зі сторони відповідача у разі ухвалення рішення на її користь в сумі 10 000 грн..

При цьому, при зверненні до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі заявницею ОСОБА_1 заявлено суму витрат за правничу допомогу в сумі 40 000 грн., не визначивши при цьому, в заяві про ухвалення додаткового рішення у справі, суми розподілу судових витрат, зазначивши у довідці розрахунки оплати правничої допомоги адвоката її вартість у сумі 40 000 грн..

Слід вказати, що в ході судового розгляду у визначеному процесуальними нормами порядку не заявлялось стороною заявниці про збільшення суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та їх співмірність до розміру категорії спору та ціни позову.

Так, відповідно до ч.4 ст. 141 ЦПК України визначено, що у разі істотного перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення.

В судовому засіданні представником заявниці ОСОБА_1 адвокатом Лучко Т.І. не наведено обґрунтувань збільшеного розміру судових витрат на суму 30 000 грн. та їх співмірності з розміром заявлених вимог шляхом подання належних та допустимих доказів у справі.

Більше того, 17 червня 2024 року, відповідно до власноручно написаних заяв сторін, а саме: позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 сужлм було прийнято ухвалу про відмову позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимог щодо усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 .

При цьому, в мотивувальній частині рішенням суду від 17.06.2024 року, зазначено, що стороною позивача в добровільному порядку визнано право на спадкування за відповідачем - ОСОБА_2 , як за спадкоємцем за законом другої черги після померлого ОСОБА_4 та визнання за ним права власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:074:0047, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; - квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 89,1 кв.м.

Разом цим, позивачем ОСОБА_1 було подано до суду письмову заяву про досягнення нею згоди з відповідачем ОСОБА_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 не заперечує проти визнання за відповідачем права власності на зазначені об`єкти нерухомості, що є спадковим майном після померлого ОСОБА_4 , та отримання нею під час судового провадження у даній справі від відповідача ОСОБА_2 грошової компенсації в сумі 240 000,00 грн., розмір якої був визначений за обопільною домовленістю та визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу на те, що сума грошової компенсації в сумі 240 000,00 грн. виплачена ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 , яка є за домовленістю сторін остаточною та включає в себе витрати понесені позивачем ОСОБА_1 у справі.

При цьому, в рішенні суду констатовано, що між позивачем та відповідачем, як спадкоємцями за законом першої та другої черги після померлого ОСОБА_4 , досягнуто згоди щодо добровільного розподілу спадкового майна, та щодо розміру компенсації, яка була виплачена відповідачем у добровільному порядку в повному розмірі під час судового провадження у даній справі на користь ОСОБА_1 , яке залишилось після ОСОБА_4 , відповідно до заяв поданих сторонами до суду.

Більше того, в даному судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Ілясовим О.О. подано розписку ОСОБА_1 про те, що остання отримала від ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 240 000,00 грн. за розподіл спадкового майна по цивільній справі № 553/1122/20. Матеріальних претензій до ОСОБА_2 не має.

Наведені вище факти спростовують твердження представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Лучко Т.І. з приводу того, що заявниці ОСОБА_1 не було відомо про те, що у справі № 553/1122/20 прийнято ухвалу про відмову від частини позовних вимог та ухвалено остаточне рішення у справі, оскільки при складанні власноручних заяв ОСОБА_1 , датованих 17 червня 2024 року, остання не допускала вирішення справи по суті. Суд оцінює критично таку процесуальну поведінку сторони заявника, яка в свою чергу є зловживанням процесуальним правом на відшкодування судових витрат пов`язаних з розглядом даної справи по суті.

Суд констатує, що 17 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 відмовилась від позовних вимог щодо усунення відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, про що подано обопільну домовленість між сторонами з приводу спору щодо розподілу майна та, розпискою від 17.06.2024 року ОСОБА_1 засвідчила про відсутність матеріальних претензій до відповідача.

Таким чином, у відповідності до ч.3 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, що вказує в свою чергу про безпідставність вимог та відсутність процесуальних підстав для порушення стороною позивача - ОСОБА_1 питання з приводу відшкодування судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

Не заслуговують на увагу також твердження заявниці ОСОБА_1 з приводу того, що копію рішення у справі нею отримано лише 09 серпня 2024 року, оскільки рішення суду від 17 червня 2024 року оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень та загальний доступ надано 16 липня 2024 року.

Повний текст рішення суду у підсистемі «Електронний суд» надано 09 липня 2024 року, таким чином рішення суду, а самейрнр повний текст отримано позивачем ОСОБА_1 та її представником адвокатом Лучко Т.І., які є під`єднаними до підсистеми «Електронний суд», отримано 09 липня 2024 року, а не 09 серпня 2024 року, як стверджує заявник та її представник.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі з відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, через 57 днів після прийняття рішення суду та через 35 днів після його отримання в особистому кабінеті (09 липня 2024 року), при цьому не подавши клопотання про поновлення строків, як і не надавши доказів обґрунтованості неможливості подання даної заяви у визначені процесуальні строки.

При цьому, позивачем до закінчення судових дебат не було заявлено клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, як і не було подано доказів понесених судових витрат у справі.

Встановлені вище судом фактичні обставини носять дійсний характер та не були спростовані в судовому засіданні представником заявниці ОСОБА_1 адвокатом Лучко Т.І. шляхом подання належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.12.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Згідно з висновками у Постановах ВС від 22.03.2018 року у справі № 910/9111/17 від 14.01.2019 року у справі №927/26/18 якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учас7ником витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі встановлених вище фактичних обставин справи, суд приходить до беззаперечного висновку, що заявником ОСОБА_1 у процесуальний спосіб не було забезпечено своє право, як сторони позивача на відшкодування понесених судових витрат у вказаній справі шляхом подання у строк та у порядку відповідного клопотання про відшкодування судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270,ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Лучко Т.І. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Києва) Лисань Світлана Святославівна, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування за законом відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко