Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2187/20
Провадження № 6/376/54/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за заявою Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про затвердження мирової угоди,

встановив:

Судовим наказом Сквирського районного суду Київської області від 30.09.2020 у справі № 376/2187/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та210,20 гривень судового збору.

31.10.2024 до суду заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Кенюк Людмилою передано для затвердження мирову угоду від 25.09.2024, укладену між сторонами виконавчого провадження.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, вирішується судом без повідомлення учасників справи.

Статтею 434 ЦПК України передбачено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, вирішується судом без повідомлення учасників справи.

Суд вважає, що укладена між сторонами виконавчого провадження мирова угода не порушує в даному випадку чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси і наданий суду текст умов мирової угоди не містить підстав для відмови в затвердженні укладеної між сторонами мирової угоди, а тому укладену між сторонами мирову угоду затверджує.

Керуючись ст. 258-260, 353, 434 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду від 25.09.2024 у процесі виконання судового рішення, а саме: судового наказу Сквирського районного суду Київської області від 30.09.2020 у цивільній справі № 376/2187/20, укладену між стягувачем ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та боржником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

У разі невиконання сторонами умов мирової угоди, допустити по справі примусове виконання за умовами вказаними в мировій угоді.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Коваленко