ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/227/24 Справа № 211/2101/22 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 211/2101/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про стягнення коштів за скасованим виконавчим написом нотаріуса,

за апеляційною скаргою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, в інтересах якої діє адвокат Мальцев Вадим Петрович,

на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2023 року,

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8216 від 22 вересня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.О., про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості в розмірі 32 944,16 гривень.

На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса з її доходів було утримано 6 394,81 гривень, з яких: повернення авансового внеску в сумі 200 гривень, витрати на проведення виконавчих дій в сумі 300 гривень, борг за виконавчим документом в сумі 5358,92 гривень, основна винагорода приватного виконавця в розмірі 535,89 гривень.

Враховуючи зазначене просила стягнути на її користь з ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставно стягнуті кошти в сумі 5358,92 гривень та 200 гривень авансового платежу, а також стягнути з приватного виконавця Русецької О.О. на її користь стягнуті з неї витрати виконавчого провадження в сумі 300 гривень, та основну винагороду приватного виконавця в сумі 535,89 гривень, та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 гривень.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 5558,92 гривень, 500 гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 496,20 гривень, у відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, а всього 6 555,12 гривень. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. безпідставно набуті кошти в сумі 835,89 гривень, 500 гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 496,20 гривень у відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, а всього 1832,09 гривень.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О., в інтересах якої діє адвокат Мальцев В.П., не погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з приватного виконавця на користь позивача безпідставно набутих коштів в сумі 835,89 гривень, 500 гривень відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 496,20 гривень відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, всього 1832,09 гривень, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована, тим, що для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Підставою набуття стягнутих з приватного виконавця Русецької О.О, коштів є чинна постанова приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесені в рамках виконавчого провадження, які оскаржені не були. Вважає, що приватним виконавцем не було допущено порушень встановлених нормами Закону України «Про виконавче провадження», а відтак відсутні підстави для стягнення з приватного виконавця безпідставно набутих грошових коштів та недоведеність порушення прав та інтересів боржника у виконавчому провадження № 67438079, що виключає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця Русецької О.О.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга приватного виконавця Русецької О.О., в інтересах якої діє адвокат Мальцев В.П., підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. безпідставно набутих коштів в сумі 835,89 гривень, 500 гривень відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 496,20 гривень відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, всього 1832,09 гривень, в іншій частині рішення не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом (ст. 367 ЦПК України).

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.О. вчинено виконавчий напис № 8216 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 32 944,16 гривень.

Вказаний виконавчий напис перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. (ВП № 67438079).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року виконавчий напис, вчинений 22 вересня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 8216 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.О., визнано таким, що не підлягає виконанню. Дане судове рішення не оскаржувалось, набрало законної сили 12 квітня 2022 року.

На підставі Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 26 квітня 2022 року в рамках ВП № 67438079 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 визначила правовою підставою повернення їй грошових коштів, сплачених за виконавчим написом положення статті 1212 ЦК України.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України , особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Отже, встановивши, що правові підстави набуття приватним виконавцем грошових коштів, що стягнені з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про задоволення вимог позивачки в цій частині, оскільки отримані приватним виконавцем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до положень статті 1212 ЦК України.

Висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 201/1311/19, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Висновок суду по суті вирішеного спору є правильним, законним та обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи та не спростований доводами апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно ст. 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, в інтересах якої діє адвокат Мальцев Вадим Петрович, залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 10 січня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста