Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Барська міська рада Жмеринського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В позові зазначив, що від шлюбу у сторін народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.05.2024 року рішенням Барського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. Син ОСОБА_3 , проживає з батьком, перебуває на його утриманні. За весь час проживання сина із позивачем, відповідач жодного разу не навідалася до сина, не телефонувала, ніяким чином не проявляла свого бажання виконувати батьківські обов`язки. Відповідач, не виходить на зв`язок, уникає спілкування з сином, встановити її місцеперебування для позивача виявилося неможливим, неодноразові заходи позитивного результату не дали.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Чубар О.В. надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без їх участі, про що подала до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання жодного разу не з`явилася. У письмовій заяві на адресу суду від 29.08.2024 вказала, що проживає за кордоном де створила нову сім`ю, не працює та не отримує жодної матеріальної допомоги, перебуває на утриманні свого співмешканця. Наміру і можливостей повернутися в Україну не має. Не має можливостей та бажання брати участь у вихованні дитини. До заяви додала копію паспорта для виїзду за кордон з відміткою про перетин кордону.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Барської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

ОСОБА_4 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії НОМЕР_1 . Батьком дитини є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

З травня 2024 року дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні та вихованні.

Відповідач ОСОБА_4 не виконує своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню сина. Виїхала на постійне місце проживання за кордон, де створила нову сім`ю. Не працює та не отримує жодної матеріальної допомоги, перебуває на утриманні свого співмешканця. Наміру і можливостей повернутися в Україну не має. Не має бажання брати участь у вихованні дитини.

Згідно Акту обстеження факту проживання від 29.05.2024 року та Акту обстеження факту проживання від 18.09.2024 року ОСОБА_1 проживає разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно даних довідки № 489 від 28.05.2024 р. виданої директором КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» Лук`яночук Ірмою, за медичною допомогою востаннє звертався батько дитини ОСОБА_1 , а саме 23.05.2024 року.

Згідно довідки КНП «Барський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Барської міської ради № 01-1-25/2 від 21.10.2024 батько дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово звертався за медичною допомогою для нього. Мати дитини ОСОБА_4 на прийомі у лікаря з дитиною не було.

Орган опіки та піклування Барської міської ради розглянув матеріали про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Барської міської ради № 7 від 21.11.2024 року в інтересах її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним позбавити його матір ОСОБА_6 батьківських прав.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_1 повідомив, що після народження сина дружина неодноразово залишала немовля на нього та їхала до матері чи подруги на декілька днів, потім поверталась, причину від`їзду не пояснювала. Проживали вони окремо від батьків у їхній квартирі в м. Київ. Востаннє, на початку року, ОСОБА_4 поїхала знову. На дзвінки та повідомлення у різних телефонних додатках дружина не відповідала. Зі слів її матері, яка проживає за кордоном, ОСОБА_7 приїхала до неї в Чехію, влаштувалась на роботу та зняла квартиру для проживання. В травні 2024 року чоловік подав до суду заяву на розлучення, позов задоволено. Під час поїздок до бабусі колишньої дружини, яка проживає у сільській місцевості ОСОБА_1 помітив, що малолітній син ОСОБА_8 краще себе почуває, має гарний сон, дотримується розпорядку дня.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього малолітньої дитини.

Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дітей та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

За викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_6 стосовно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавити батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Повне судове рішення складено 20 грудня 2024 року.

Суддя: