Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Оболонській Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить зобов`язати первісного відповідача - виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - відповідно до законодавства нарахувати та виплатити допомогу по тимчасовій непрацездатності за весь період тимчасової непрацездатності по листкам непрацездатності серії АГЗ №884886 з 13.10.2014р. по 24.10.2014р.; серії АГЗ №885106 з 27.10.2014р. по 05.11.2014р.; серії АГЗ №885214 з 06.11.2014р. по 14.11.2014р.; серії АГЗ №905746 з 17.11.2014р. по 11.12.2014р.; серії АГЗ №908486 з 12.12.2014р. по 17.12.2014р.; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 7 700,0 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.06.2014 року ОСОБА_1 працювала на посаді заступника директора виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (наказ від 18.06.2014р. №306-к) та згідно з наказом від 18.12.2014 року № 568-к Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності була звільнена відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Згодом ОСОБА_1 поновлено на роботі, як незаконно звільненого працівника Рішенням Подільського районного суду м. Києва 26.03.2015 (справа №758/549/15ц), яке залишено без змін Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10.06.2015. В період роботи вона хворіла, у зв`язку з чим їй були видані листки непрацездатності: 1) серії НОМЕР_1 з 13.10.2014р. по 24.10.2014р. (КУ ЦМЛ №2 стаціонар м. Житомир) - первинний; 2) серії НОМЕР_2 з 27.10.2014р. по 05.11.2014р. (КУ ЦМЛ №2 стаціонар м. Житомир) - первинний; 3) серії НОМЕР_3 з 06.11.2014р. по 14.11.2014р.( КУ ЦМЛ №2 стаціонар м. Житомир) - первинний; 4) серії НОМЕР_4 з 17.11.2014р. по 11.12.2014р. (КУ ЦМЛ №1 поліклініка 1 м.Житомир) - первинний; 5) серії НОМЕР_5 з 12.12.2014 р. по 17.12.2014р.(КУ ЦМЛ №1поліклініка 1 м.Житомир) - продовжений первинного.Комісія із соціального страхування Відповідача прийняла рішення про відмову у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вищезазначеним листкам непрацездатності. Станом на 12.10.2015р. соціальна допомога по вищезазначеним листкам непрацездатності не були нараховані та виплачені у зв`язку з чим виникла підстава для звернення до суду.26.02.2015 року позивачка отримала лист від 27.01.2015 року №244-04 відповідно до якого їй стало відомо, що комісія із соціального страхування відповідача прийняла рішення про відмову у призначенні їй допомоги по тимчасовій непрацездатності. Причиною відмови зазначається те, що листки непрацездатності видані необґрунтовано з посиланням на лист Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.01.2015 року № 5.1-31-134.Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності. Отже, відмова Відповідача у наданні їй допомоги по тимчасовій непрацездатності необгрунтована та незаконна. В період з 13.10.2014 по 24.10.2014р; з 27.10.2014р по 05.11.2014р.; з 06.11.2014р. по 14.11.0214р.; з 17.11.2014р. по 11.12.2014 р. та з 12.12.2014р. по 17.12.2014 року позивачка дійсно хворіла, у зв`язку з чим їй були видані листки непрацездатності. В період тимчасової непрацездатності вона була застрахованою особою. Відповідно до законодавства підстав для відмови у ладанні їй допомоги по тимчасовій непрацездатності не має. Тобто, Відповідач повинен нарахувати та виплатити їй допомогу по тимчасовій непрацездатності відповідно до законодавства. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, змінюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому КМУ.Позивачка звернулася до головних лікарів КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира та КУ ЦМЛ № 2 м. Житомира із запитом про проведення перевірки її лікарняних листків та повідомити її про результати перевірок органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. В результаті чого вона отримала відповідь від 10.03.2015 №662 від головного лікаря А.І. Вусик, де він вказує, що представниками Фонду, без дозволу адміністрації КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира була перевірена первинна медична документація. Відмова у перевірці КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира ґрунтувалась на пункт 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-УІІІ, якими встановлено, що перевірки (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються з січня до червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України. Дозволу члени комісії на момент перевірки не мали, та поставити підписи з ознайомленням із Законом України відмовились, через, що був складений Акт. Адміністрацією КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира не підписана довідка перевірки так як вона проведена в порушення чинного законодавства. Зазначає, що вказані дії з боку відповідача є порушенням її законних прав, як застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення по листкам непрацездатності, які завдали їй моральних страждань. Відповідно до ст.23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана позивачу в результаті невиплаті матеріального забезпечення та полягає в тому, що з 13 жовтня 2014 року тривалий час вона перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що засвідчено у листках непрацездатності. Позивачем було витрачено багато коштів на ліки. Через тимчасову непрацездатність вона не мала можливості заробляти собі на життя. Посилається на те, що як застрахованій особі, згідно чинного законодавства їй по виходу з лікарняного повинно бути вплачено матеріальне забезпечення по лікарняним листкам. Зазначає, що, відповідач позбавив її права гарантованого Законом України №2240 та № 1105 на отримання виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності. У зв`язку із переліченими неправомірними діями зі сторони відповідача щодо неї, вона зазнала значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Вказані незаконні дії відповідача призвели до її моральних переживань, вона втратила душевний спокій, адже вона не мала засобів для забезпечення собі належного рівня життя та просила відшкодувати завдану їй моральну шкоду в розмірі 7 700,00 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 09.11.2015 р. (суддя Сербіна Н.Г.).

Відповідачем подано заперечення на позов, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 р. № 2240, що діяв на момент звернення Позивача за оплатою листків непрацездатності, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.Комісія з соціального страхування підприємства зобов`язана зокрема розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг (Розділ II «Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23.06.2008 № 25. На виконання Положення № 25 комісія із соціального страхування Відповідача ініціювала проведення перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності Позивачу.З 01.01.2015 року єдиним нормативно-правових актом, що дає визначення поняття «контролюючий орган» є Податковий кодекс України. Статтею 41 зазначеного кодексу до контролюючих органів віднесені лише центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, держави]'1 митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та його територіальні органи.Оскільки Постанова КМУ від 13 серпня 2014 р. № 408, яка відносила Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до переліку органів, які потребують дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок, стосувалась лише обмеження на проведення перевірок встановленого статтею 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", то й застосовувалась виключно протягом 2014 року.Таку позицію підтверджує й лист Міністерства соціальної політики України від 30.03.2015 р. № 4415/0/14-15/18.За таких обставин доволі суперечливим доказом виступає лист Центральної міської лікарні № 1 м. Житомира від 10.03.2015 № 662 щодо незаконності перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності, адже документацію для перевірки закладом охорони здоров`я все ж було надано.В ході проведення перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності виданих на ім`я Позивача встановлено, що листки непрацездатності серії АГЗ №№ 884886, 885106, 885214, 905746, 908486 видавались необгрунтовано з порушенням пп. 1.3, 5.1.4, 5.1.5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189, пп. 1.9, 1.10 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.11.2001 № 455, наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження протоколів надання допомоги за спеціальністю «Отоларингологія» від 24.03.2009 № 181, наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження клінічних протоколів надання допомоги за спеціальністю «Пульмонологія» від 19.03.2007 № 128, наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» від 14.02.2012 № 110.Тобто всупереч статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ, в редакції, що діє з 01.01.2015 р. (далі - Закон № 1105), зазначені листки непрацездатності не були видані у встановленому порядку і не могли виступати підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності.На підставі висновків перевірки та з урахуванням статті 31 Закону № 1105 комісією із соціального страхування Відповідача прийнято рішення про відмову в призначенні Позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності.Оскільки дії Відповідача були законними та правомірними, Позивач не має права на відшкодування моральної шкоди, так як її права не порушувались.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 22.05.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Зарицька Ю.Л.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 09.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 р. замінено неналежного відповідача - виконавчу дирекцію Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на належного відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 р. заяву позивача ОСОБА_1 про заміну відповідача задоволено, змінено відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, виключивши його з числа осіб, що беруть участь у справі, на правонаступника - Головне управління Пенсійний Фонд України.

В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно з наказом № 306-к від 18.06.2014 ОСОБА_1 призначена на посаду заступника директора виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно з наказом № 568-К від 18.12.2014 року Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_1 звільнена відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва 26.03.2015 року (справа №758/549/15ц) позов ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, задоволено частково, Скасовано Наказ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18.12.2014 року № 568 - к; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника директора виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 18 грудня 2014 року. Стягнуто з виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 грудня 2010 року по 26 березня 2015 року включно у розмірі 28 020,07 грн.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10.06.2015 року апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відхилено, рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року залишено без змін.

Як вбачається з листків непрацездатності, а саме: серії АГЗ №884886 з 13.10.2014 р. по 24.10.2014р. (КУ ЦМЛ №2 стаціонар м. Житомир) - первинний, серії НОМЕР_2 з 27.10.2014р. по 05.11.2014р. (КУ ЦМЛ №2 стаціонар м. Житомир) - первинний; серії НОМЕР_3 з 06.11.2014р. по 14.11.2014р.( КУ ЦМЛ №2 стаціонар м. Житомир) - первинний, серії АГЗ №905746 з 17.11.2014р. по 11.12.2014р. (КУ ЦМЛ №1 поліклініка 1 м.Житомир) - первинний, серії АГЗ №908486 з 12.12.2014 р. по 17.12.2014р. (КУ ЦМЛ №1 поліклініка 1 м.Житомир) - продовжений первинного, ОСОБА_1 перебувала на лікарняному.

Як вбачається з листа № 244-04 від 27.01.2015 р. виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому зазначено, що комісія із соціального страхування відповідача прийняла рішення про відмову у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вищезазначеним листкам непрацездатності.

Станом на 12.10.2015 р. соціальна допомога по вищезазначеним листкам непрацездатності не були нараховані та виплачені у зв`язку.

Спірні відносини виникли в період дії Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ.

Відповідно до частини 3 ст.50 Закону №2240 рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації.

Комісія із соціального страхування діє відповідно до Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 23.06.2008 N 25 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008р. за N 636/15327.

Відповідно до статті 51 Закону № 2240 та ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Як вбачається з протоколу засідання комісії із соціального страхування відповідача від 18.12.2014 року № 33 було прийнято рішення про ініціювання проведення перевірки обґрунтованості видачі та оформлення вищезазначених листків непрацездатності.

В супереч вимогам Постанові Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державних інспекцій та інших контролюючих органів» та пункт 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII, якими встановлено, що перевірки (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються з січня до червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України.

Як вбачається з листа від 22.01.2015 року № 5.1-31-134 відповідно до наказу виконавчої дирекції фонду «Про перевірку» обґрунтованості видачі листків непрацездатності ОСОБА_1 » від 13.01.2015 № 7-ос, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування « від 23.09.1999 № 1105-XIV, комісією у складі фахівців відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції та відділів експертизи тимчасової непрацездатності та в якості медичних послуг виконавчих дирекцій Київського обласного і міського відділень Фонду було проведено перевірки обґрунтованості видачі (продовження) листків непрацездатності серії АГЗ №884886, № 885103, № 885214, № 905746, № 908486 ОСОБА_1 лікувально-профілактичними закладами м. Житомира. У результаті аналізу первинної медичної документації встановлено, що зазначені листки непрацездатності ОСОБА_1 видані необґрунтовано.

Відповідно до ст. 36 Закону № 2240 та ст. 23 Закону України № 1105 передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, зокрема:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Отже, відмова Відповідача у наданні ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності необгрунтована та незаконна.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначаються Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001р. №455 та розроблена відповідно до статті 51 Закону №2240.

За приписами п. 1.1 даної Інструкції тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

В пункті 1.4.1 зазначеної Інструкції право видачі листків непрацездатності надається лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я. Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності (п. 1.7 Інструкції).

За пунктом 8.3 вказаної Інструкції за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 13.10.2014 по 24.10.2014р; з 27.10.2014р по 05.11.2014р.; з 06.11.2014 р. по 14.11.0214 р.; з 17.11.2014 р. по 11.12.2014 р. та з 12.12.2014р. по 17.12.2014 року позивачка хворіла, у зв`язку з чим їй були видані листки непрацездатності.

В період тимчасової непрацездатності вона була застрахованою особою. Відповідно до законодавства підстав для відмови у ладанні їй допомоги по тимчасовій непрацездатності не має.

Тобто, Відповідач повинен нарахувати та виплатити їй допомогу по тимчасовій непрацездатності відповідно до законодавства.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, змінюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому КМУ.

Відповідно до ст.2 Кодексу Законів про працю України працівники мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності.

Як вбачається, позивачка звернулася до головних лікарів КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира та КУ ЦМЛ № 2 м. Житомира із запитом про проведення перевірки її лікарняних листків та повідомити її про результати перевірок органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно відповіді від 10.03.2015 №662 від головного лікаря А.І. Вусик, де він вказує, що представниками Фонду, без дозволу адміністрації КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира була перевірена первинна медична документація. Відмова у перевірці КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира ґрунтувалась на пункт 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-УІІІ, якими встановлено, що перевірки (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються з січня до червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України. Дозволу члени комісії на момент перевірки не мали, та поставити підписи з ознайомленням із Законом України відмовились, через, що був складений Акт. Адміністрацією КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира не підписана довідка перевірТаким чином, з урахуванням вищевикладених положень законодавства,суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання відповідача надати інформацію про розмір нарахованої до виплати заробітної плати за період з 08 травня 2019 року по 19 серпня 2020 року є обґрунтованою.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених положень законодавства,суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності за весь період тимчасової непрацездатності по листкам непрацездатності серії АГЗ №884886 з 13.10.2014р. по 24.10.2014р.; серії АГЗ №885106 з 27.10.2014р. по 05.11.2014р.; серії АГЗ №885214 з 06.11.2014р. по 14.11.2014р. ; серії АГЗ №905746 з 17.11.2014р. по 11.12.2014р.; серії АГЗ №908486 з 12.12.2014р. по 17.12.2014р.є обґрунтованою.

Разом з тим, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 7 700,00 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

П. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для правовідносин, що виникли між сторонами з приводу відшкодування моральної шкоди, необхідно встановлення вини.

Згідно п. 5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У даному випадку ОСОБА_1 не надано жодних доказів завдання їй моральної шкоди та винних дій відповідача, отже в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, cт.ст. 2, 4 КЗпП України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», керуючись ст.ст.16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 55, 76-80, 81,82,89, 258-259, 263,264,265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності правонаступником, якого є Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності за весь період тимчасової непрацездатності по листкам непрацездатності серії АГЗ №884886 з 13.10.2014р. по 24.10.2014р.; серії АГЗ №885106 з 27.10.2014р. по 05.11.2014р.; серії АГЗ №885214 з 06.11.2014р. по 14.11.2014р. ; серії АГЗ №905746 з 17.11.2014р. по 11.12.2014р.; серії АГЗ №908486 з 12.12.2014р. по 17.12.2014р.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому копія судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ).

Суддя Н. М. Ларіонова