Справа № 446/444/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

за участю секретаря судового засідання Груба Л.М.

представника позивача Клак Ю.Г.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка -Бузька в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Жовківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Державна служба України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів вагові параметри яких перевищують нормативні,

встановив:

Заступник керівника Жовківської окружної прокуратури подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву в інтересах держави в особі: Державна служба України з безпеки на транспорті, в особі Польського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки та транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів вагові параметри яких перевищують нормативні.

В своїй заяві просять стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті в дохід Державного бюджету України 205 371 грн. 85 коп. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні та сплачений судовий збір в сумі 3080 грн. 58 коп.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.09.2022 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву.

Прокурор Клак Ю.Г. в судовому засіданні позовну заяву підтримав посилаючись на ті самі докази та обставини, які зазначені в позовній заяві, просив її задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, факт перевищення його транспортним засобом нормативних вагових параметрів не заперечив, та погодився сплати плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів вагові параметри, яких перевищують нормативні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 ЦПК України.

Прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для його звернення з даним позовом в інтересах позивача вказує, що така необхідність зумовлена невжиттям Державною службою України з безпеки на транспорті жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України, які полягають у стягненні плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, що свідчить про неналежне здійснення таким органом владних повноважень. При цьому, Держслужба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті. Посилається на п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 11.02.2015 №103, вказує на наявність у позивача повноважень на звернення до суду щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, нормативні, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Несплата відповідачем заявлених до стягнення 205371,85 гривень, плати за проїзд призведе до їх ненадходження у спеціальний фонд Державного бюджету України, це, відповідно порушить інтереси держави насамперед в бюджетній сфері та сфері забезпечення розвитку дорожнього господарства країни. Несплата заявлених платежів ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування, що суттєво порушує економічні інтереси держави та покладає на прокурора обов`язок пред`явити позов в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 .

Згідно з п.3 ч.1ст.131-1 Конституції Українив Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення п.3 ч.1ст.131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру", відповідно до ч.3 ст.23 якого прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Таким чином, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

Аналіз ч. 3ст. 23 Закону "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. "Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною. "Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

З врахуванням вказаного вище, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підстави для звернення прокурора до суду.

Укртрансбезпека є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах, зокрема, на звернення до суду щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, нормативні, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що позивачем не було вжито належних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України. Так, на підтвердження бездіяльності позивача прокурором було надано листи Укртрансбезпеки, в яких позивач повідомляє, що з позовною заявою до відповідача про стягнення 205371,85 грн. не звертався.

Таким чином, підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень, тобто нездійснення захисту інтересів держави.

Несплата відповідачем коштів тягне за собою порушення приписів законодавства про державний бюджет України та невиконання доходної частини Державного бюджету України, у зв`язку з чим існує загроза реалізації державної політики, а це завдає шкоди інтересам держави.

Крім того, спірні правовідносини фактично пов`язані зі сферою наповнення державного бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити кошти, що безпосередньо стосується прав та економічних інтересів держави в цілому. Несвоєчасна сплата або несплата коштів призводить до зменшення фінансових надходжень до Державного бюджету України, що веде до заподіяння шкоди інтересам держави.

Таким чином, надавши оцінку наявним у справі доказам та перевіривши обґрунтованість наведених прокурором доводів в порушенні інтересів держави, необхідність їх захисту та обґрунтування підстав для звернення з відповідним позовом для захисту інтересів держави, суд дійшов до висновку, що у даному випадку прокурор повноважний звертатись до суду в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті.

Судом встановлено, що між сторонами у даній справі виникли правовідносини щодо своєчасної сплати плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Згідно із ч. 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положенням ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними, дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування»(далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законом параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно із підпунктом 15 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 28 Порядку габаритно-вагового контролю визначено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31-1 Порядку, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до п. 26 Порядку кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Судом встановлено, що 27.03.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки «RENAUTT», модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , обладнаним спеціалізованим причепом марки CRANE FRUENAUF DLD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на момент перевірки був навантажений щебнем. Під час перевірки було встановлено перевищення нормативних вагових параметрів (Довідка № 0002185 від 27.03.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, надалі - Довідка № 0002185).

27.03.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено рейдову перевірку автомобіля марки «RENAUTT», модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , з причіпом марки CRANE FRUENAUF DLD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами чого встановлено перевищення при перевезенні транспортним засобом вантажу (щебінь подільний) по маршруту руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування с. Іванчі Рівненської області - м. Червоноград Львівської області 212 км, нормативно-вагових параметрів осьового навантаження автомобіля (при нормі - 11, 11, 22 тон, фактичне осьове навантаження становило - 11; 12,55; 11,4; 10,95; 11,4 тони), що зафіксовано Актом № 0021588 від 27.03.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів - надалі Акт № 0021588.

Водій автомобіля ОСОБА_2 із вищезгаданим довідкою та актом ознайомлений під підпис, копію акту отримав.

Результати габаритно-вагового контролю не оскаржені в установленому законом порядку.

Автомобіль марки «RENAUTT», модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 , що стверджується Актом № 133452 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.03.2019 та Інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області від 08.02.2022 № 31/3-369 з додатком на 1 арк.

Страховий поліс №АМ/5067637 свідчить, що страхувальником тягача є ОСОБА_1 .. З огляду на це, посадові особи, що здійснювали рейдову перевірку визначили перевізником саме ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, водієм.

Також, згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від

10.11.2021 у справі №747/45/20 та від 03.07.2019 у справі №819/1381/16, власник великогабаритного транспортного засобу має сплатити визначену позивачем суму плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, оскільки саме його транспортний засіб завдав шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення.

Таким чином, відповідальною особою, а отже платником, було визначено ОСОБА_1 .

Згідно Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 133452 від 27.03.2019: «Під час перевірки виявлено порушення ст. 30, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час надання послуг з внутрішніх перевезень вантажів (згідно накладної №481 від 27.03.2019, вантажовідправник - ПАТ Рафалівський кар`єр, кому - ОСОБА_2 ) з перевищенням вагових обмежень (повна маса 53,05 т при допустимих 40,0 т, навантаження на одну вісь - 12,55т при допустимих 11,0 т, навантаження на строєні осі 33,75 т, при допустимих 22,0 т.), перевізник не забезпечив водія дозволом який дає право на рух автомобільними дорогами України, визнаний компетентним уповноваженим органом, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», ТТН на вантаж, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз.З ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів , визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженим органом; товарно-транспортної накладної на вантаж.

Згідно накладної № 481 від 0021588 щебінь прийнято в с. Іванчі Володимирецького району Рівненської області. Також як вбачається з Акту 133452 - маршрут руху м. Іванчі (Рівненська область) - м. Червоноград (Львівська область), 212 км.

Водій ОСОБА_2 з вищевказаним актом № 133452 від 0021588 ознайомився, надав відповідні пояснення, що везе щебінь в м. Червоноград.

На підставі акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0021588 від 27.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено розрахунок № 154/442 від 27.03.2019 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким за виявлені порушення Відповідача зобов`язано здійснити оплату на суму 6741,6 євро.

У розрахунку № 154/442 від 27.03.2019 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування зазначено, що перевищення параметрів від норматив становить 32,6 відсотка, тобто транспортний засіб Відповідача можна вважати великоваговим.

Відповідно до п. 22.5. Правил дорожнього руху: 22.5. за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т. строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т. здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Так, згідно акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0021588 від 27.03.2019 та довідки № 0002185 від

27.03.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, .нормативно допустиме осьове навантаження тон становить 11,00, 11,00 та 22 тони, а фактичне, - 6,75, 12,55, 11,4, 10,95, 11,4, повна маса транспортного засобу 53.5 тон при нормативно допустимій 40,0 тон, без дозволу який надає право на рух автомобільними дорогами України, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі викладеного Управлінням нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Відповідачу на загальну суму 6741,6 євро. відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених Порядком.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до показників валютного ринку, що міститься на офіційному Інтернет - представництві Національного банку України (www.bank.gov.ua), а саме на сайті за адресою Ьйр8://Ьапкщоу.иа/иа/тагкеї8/ехсЬапеегаїе8?баїе=27.03.2019&регіос1=с1аі1у, на день проведення розрахунку 27.03.2019 курс гривні до 100 євро становив 3046,3369 гривні.

Згідно з п. 28 Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Таким чином, сума 6741,6 євро станом на 27.03.2019, тобто на день проведення розрахунку за офіційним курсом, встановленим Національним банком України, еквівалентна - 205 371,85 грн.

Тому з урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 у сумі 205371,85 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, враховуюче те, що відповідач визнав позовні вимоги, однак сума є занадто великою для нього, суд вважає за можливе розстрочити виплату даної суми на 12 місяців.

Також у відповідності із ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.2,81,89, 258,259,263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті в дохід Державного бюджету України 205 371 (двісті п`ять тисяч триста сімдесят одну) гривню 85 копійок (одержувач: ГУК у Волинській області (м.Ковель) 22160100, , банк одержувача: Казначейство України, р/р UA0003564) плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують.

Розстрочити виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.02.2024 року у цивільній справі №446/444/22 про стягнення заборгованості у розмірі 205 371 грн. 85 коп. на 12 (дванадцять) місяців, затвердивши наступний графік погашення ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті в дохід Державного бюджету України заборгованості: 17 114, 32 грн. лютий 2024, 17 114, 32 березень 2024 року; 17 114, 32 грн. квітень 2024 року; 17 114, 32 грн. травень 2024 року; 17 114, 32 грн, червень 2024 року; 17 114, 32 грн, липень 2024 року; 17 114, 32 грн. серпень 2024 року; 17 114, 32 грн. вересень 2024 року; 17 114, 32 грн. жовтень 2024 року; 17 114, 32 грн. листопад 2024 року; 17 114, 32 грн, грудень 2024 року; 17 114, 32 грн. січень 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на UA0000774 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач Львівська обласна прокуратура, код 02910031, сплачений судовий збір в сумі 3080 (три тисячі вісімдесят) гривень 58 копійок.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту складення повного тексту рішення до Львівського апеляційного суду.

Суддя М.Л.Самсін