Справа № 583/5034/24
Охтирський міськрайонний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді Савєльєвої А.І.
за участю секретаря - Доценко Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за цивільним позовом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, представник позивача керівник Охтирської окружної прокуратури Лавріненко Руслан Миколайович, до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазексплуатація», про визначення порядку користування земельною ділянкою,
Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Анісімова Ю.В. у судове засідання не з`явилася, 22.11.2024 через канцелярію суду надала письмові пояснення по справі, в яких просить суд проводити слухання справи без участі представник Головного управління, покладається на розсуд суду та врахувати дані пояснення при прийнятті рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Прокурор Панченко В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.
Представник третьої особи ТОВ «Нафтогазексплуатація» Пінчук-Ніколайчук Ю.В. в судове засідання не з`явився, 18.10.2024 через систему «Електронний суд» надав письмові пояснення щодо позову, не заперечує проти позовних вимог, просить ухвалити обґрунтоване та законне рішення у справі з врахуванням пояснень ТОВ «Нафтогазексплуатація». Відповідач ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, що узгоджується з вимогами частини 11 статті 128 ЦПК України. В установлений строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не подала.
З урахуванням думки представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Надалі державним реєстратором приватним нотаріусом Охтирського районного округу Сумської області Зіньківським Іваном Михайловичем, 10.05.2016 року зареєстровано право власності на вищевказані земельні ділянки (а.с.52-63).
Підставою для внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14449027 від 10.05.2016; 14448034 від 10.05.2016; 14447876 від 10.05.2016; 14447717 від 10.05.2016; 14447565 від 10.05.2016.
Головне Управління Держгеокадастру у Сумській області у листах від 24.09.2024 № 10-18-0.42-3211/2-24, 27.09.2024 № 10-18-0.612-3265/2-24 зазначає, що у зв`язку із відсутністю коштів у Головного управління для подання позовів щодо конфіскації зазначених земельних ділянок Головне управління просить Охтирську окружну прокуратуру вжити заходів щодо представництва інтересів держави в особі Головного управління на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.51, 64-65).
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Конституція України (стаття 13) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України. Частиною 5 ст. 22 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час отримання відповідачем спірних земельних ділянок у власність) визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно з ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. За змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до вимог підпункту «е» ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. В разі невиконання вимог закону про обов`язок відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Частиною 1 ст. 348 ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду. Частиною 5 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації, впродовж року після набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення не відчужила їх, є підстави для конфіскації належних відповідачу земельних ділянок.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яким відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України.
Звернення до суду прокурора з позовом узгоджується з вимогами частини 3статті 56 ЦПК України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Вказане узгоджується і з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 513/444/15-ц від 23.01.2018.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. та за заяву про його забезпечення 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 22, 81, 140, 145 ЗК України, ст. 16, 348 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Цивільний позов Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, представник позивача керівник Охтирської окружної прокуратури Лавріненко Руслан Миколайович, до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазексплуатація», про визначення порядку користування земельною ділянкою, - задовольнити.
Заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду від 4 жовтня 2024 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.12.2024.
Суддя А.І.Савєльєва