печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань - Колесник А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу № 757/14950/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним, - ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі №757/14950/18-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Так, позивач у судове засідання повторно не з`являється, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Крім того, представнику позивача направлялися повідомлення про розгляд вказаної справи.

У матеріалах справи містяться довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber».

З матеріалів справи вбачається, що на адресу суду 12.11.2024 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому остання вказує, що з метою уточнення інформації у позивача щодо дати та способу його повернення для участі у судовому засіданні, вжито спроби зв`язатися з ним за номерами його телефонів, але безрезультатно. Таким чином, через відсутність будь-якого зв`язку з ним, на теперішній час не вбачається за можливе надати будь-які докази про причини відсутності зв`язку з ним, а також причини його можливої неявки у судове засідання.

Разом з тим, представником позивача до вказаного клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження вказаного у вище зазначеному клопотанні.

Крім того, зі змісту вказаного клопотання, вбачається, що позивач обізнана, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 757/14959/18-ц.

З матеріалів справи вбачається, що судом неодноразово вже відкладалися судові засідання за клопотаннями позивача або представника позивача.

З врахуванням зазначеного, суд вважає, що позивач в судове засідання неодноразово не з`являється без поважних причин.

Так, відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

З урахуванням зазначених обставин справи, на позивача окрім прав покладені обов`язки, а оскільки позивач та представник позивача не з`являється в судове засідання, не цікавиться розглядом справи та вчиняють дії з метою затягування розгляду, не подає клопотань про розгляд справи за її відсутності або ж не повідомляє причин поважності неявки в судове засідання, суд прийшов до висновку про залишення без розгляду позовної заяви.

Окрім цього, суд звертає увагу, що справа в провадженні суду перебуває ще з травня 2018 року, тобто понад шість років, а тому, на думку суду, позивачу було забезпечено достатньо можливостей для подання всіх необхідних документів, клопотань, які би забезпечили належне використання свої процесуальних прав та доведення своєї позиції щодо своїх позовних вимог.

Також, варто зазначити, що судовою системою достатньо забезпечено можливостей повідомлення суду про причини неявки в судові засідання, а саме електронною поштою, шляхом направлення документів поштовим зв`язком або ж особистою подачею через канцелярію суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу неактуальна позовна заява, оскільки позивач жодним чином не проявляє своєї зацікавленості в розгляді справи та доведення правомірності своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним, слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44,158, 223,257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва чи без посередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Соколов