Справа № 278/5150/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ткачук Таміла Андріївна, до Публічного акціонерного товариства енергетична компанія «Житомиробленерго» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,0973 га, кадастровий номер: :01:000:0568, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ПАТ ЕК «Житомиробленерго» демонтувати та перенести електроопори з належної йому земельної ділянки на відстань не менше охоронної зони електричних мереж.

В обґрунтування вимог вказав, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0568, площею 0,0973 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На вищезазначеній земельній ділянці розташовані опори лінії електропередач ЛЕП 10 Кв, які перешкоджають власнику користуватися земельною ділянкою, та не дають можливості використовувати її для потреб на власний розсуд.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 04.07.2023 року позивач направив лист до ПАТ ЕК «Житомиробленерго», але відповіді так і не отримав. Зазначене і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 36).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що через земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0568 проходить повітряна лінія електропередач напругою 10 кВ; безпосередньо на згаданій земельній ділянці розташована опора № 24 ПЛ-10кВ.

Звертає увагу на те, що вищевказана повітряна лінія «РП-9 ТП-99» була побудована та введена в експлуатацію в 1982 році.

Зазначає, що на момент здійснення купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:0568 не була внесена в державний земельний кадастр достовірна інформація про наявні обмеження та сторонніх користувачів, таким чином попередньо розроблена землевпорядна документація щодо відведення земельної ділянки з вищезазначеним кадастровим номером була розроблена з порушенням законодавства України, а саме: не обмеження ПЛ-10кВ відповідно до Земельного кодексу України.

З огляду на зазначене, сторона відповідача позовні вимоги не визнає (а.с. 38-39).

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2058, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0568, площею 0,0973 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 25.12.2023 року (а.с. 29-34) вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0568 площею 0,0973 га, відбулась на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що виготовлена 10.09.2016 року ФОП ОСОБА_2 .

У відповідному розділі щодо відомостей про наявність охоронних зон на вказаній земельній ділянці зазначеного вище витягу від 25.10.2023 року інформація щодо наявних обмежень відсутня.

Відповідно до довідки АТ «Житомиробленерго» про балансову належність № 510/27571 від 10.11.2023 року (а.с. 41) станом на 09.11.2023 року на балансі АТ «Житомиробленерго» обліковується ПЛ-10 КВ РП-9 ТП-99; інвентарний номер 00020812; дата оприбуткування 01.01.1982 року.

На звернення ОСОБА_1 АТ «Житомиробленерго» було надано відповідь, з якої вбачається, що на замовлення товариства в 2014 році ПП «Інтергеостиль» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд, об`єктів передачі електричної та теплової енергії під існуючими об`єктами енергетики напругою 6-10 кВ, 35 кВ та 110 кВ в адміністративних межах Зарічанської сільської ради (за межами населених пунктів) Житомирського району Житомирської області, але враховуючи той факт, що в Державному земельному кадастрі вже містилась інформація про земельну ділянку з кадастровим номером 182202500:01:000:0568 на сформовану земельну ділянку товариства під існуючою опорою № 24 ПЛ-10 кВ, площею 0,0004 га, було отримано відмову у зв`язку з 100% накладкою (зі слів представника ПП «Інтергеостиль»).

Зазначено про те, що на момент купівлі позивачем земельної ділянки за кадастровим номером182202500:01:000:0568 щодо якої на момент укладення договору купівлі-продажу не було внесена в ДЗК достовірна інформація про наявні обмеження та сторонніх користувачів, таким чином попередньо розроблена землевпорядна документація щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 182202500:01:000:0568 була розроблена з порушенням законодавства України, а саме: без врахування обмеження ПЛ-10кВ відповідно до ЗК України, не відобразивши відомості про них на кадастровому плані та в Державному земельному кадастрі про охоронні зони електричних мереж уздовш енергетичних об`єктів, та не врахувавши земельну ділянку площею 0,0004 га, на якій знаходиться опора № 24 ПЛ-10кВ АТ «Житомиробленерго», що в свою чергу створює перешкоди у внесені до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку під опорою № 24 ПЛ-10кВ.

Також рекомендовано ОСОБА_1 привести у відповідність відомості в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку за кадастровим номером :01:000:0568 за адресою: АДРЕСА_1 до вимог чинного законодавства шляхом виправлення допущених помилок.

Повідомлено про право ОСОБА_1 звернутися із відповідною заявою до Житомирського РЕМ і отримати Технічні умови на перенесення існуючих електричних мереж за межі об`єкта забудови у разі технічної можливості (а.с. 40).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, та застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом встановлено, що через земельну ділянку позивача проходить повітряна лінія електропередач напругою 10 кВ (ПЛ-10 кВ Л-01 «РП-9 ТП-99»), а безпосередньо на вказаній земельній ділянці розміщена опора №24 ПЛ-10кВ. Дана лінія знаходиться на балансі АТ "Житомироблєнерго" та обліковується з 01.01.1982 року (дата оприбуткування). Тобто, на момент набуття права власності на земельну ділянку позивачу, на переконання суду, було достовірно відомо, що на земельній ділянці проходить зазначена повітряна лінія та встановлена відповідна електроопора.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України (в редакції від 09.08.2019 року) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції від 09.08.2019 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Наведене є достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 лише з моменту реєстрації прав власності на земельну ділянку 10.09.2019 року юридично набув статусу власника зазначеної земельної ділянки з усіма передбаченими законодавством України правами та обов`язками.

Доказів того, що відповідач без будь-яких дозволів та самочинно побудував повітряну лінію ПЛ-10 кВ Л-01 «РП-9 ТП-99» та відповідну електроопору, які входять до її складу, суду не надано.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадку і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 76 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об`єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об`єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони.

Ст. 112 ЗК України встановлено, що охоронні зони створюються навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів, уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про електроенергетику» в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об`єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Розміщення споруд та інших об`єктів в охоронних зонах електричних і теплових мереж без здійснення передбачених нормативно-технічними документами технічних заходів безпеки не допускається.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року № 209, у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об`єкти електричних мереж, зобов`язані вживати належних заходів до збереження зазначених об`єктів.

Крім цього, згідно ст. 26 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» система заходів щодо дотримання правового режиму земель енергетики та спеціальних зон об`єктів енергетики включає визначення та встановлення в натурі (на місцевості), у разі необхідності, спеціальних зон земель енергетичної системи; встановлення обмежень та обтяжень для власників і користувачів земельних ділянок у межах спеціальних зон земель енергетичної системи; державний контроль за дотриманням правового режиму використання земель спеціальних зон. Система заходів щодо дотримання правового режиму земель спеціальних зон об`єктів енергетики здійснюється відповідно до затверджених проектів будівництва та документації із землеустрою щодо організації і встановлення територій спеціальних зон з визначенням обмежень та обтяжень, сервітутів для власників і користувачів земельних ділянок і письмово укладеного договору земельного сервітуту.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об`єктів енергетики мають право самостійно господарювати на земельних ділянках з дотриманням установлених обмежень та обтяжень; на відшкодування збитків, завданих внаслідок виконання планових та аварійно-відновлювальних робіт. Власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об`єктів енергетики зобов`язані здійснювати господарську та інші види діяльності на зазначених ділянках з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно ст. 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється, зокрема, саджати дерева та кущі, зводити будинки, споруди будь-якого призначення.

Враховуючи те, що земельна ділянка, яка належить позивачу та по якій проходить лінія електропередач, знаходиться в охоронній зоні електричних мереж, на неї поширюються обмеження, встановлені вищевикладеними приписами чинного законодавства. В такому випадку використання власником земельної ділянки можливе з обмеженнями, встановленими законом, а питання про реконструкцію та винесення електричних мереж за межі земельної ділянки можливе лише у спосіб, визначений ст. 18 Законом України «Про електроенергетику».

Відповідно до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про електроенергетику» у разі спорудження або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших об`єктів архітектури роботи з перенесення повітряних і підземних електричних мереж, теплових мереж та інших об`єктів електроенергетики виконуються власником цих об`єктів електроенергетики за рахунок замовників будівництва або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших об`єктів архітектури відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що діючим законодавством передбачено, що уздовж електролінії, яка проходить через земельну ділянку, яка належить позивачу, діє охоронна зона, в межах якої власник зобов`язаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими Правилами охорони електричних мереж, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання відповідача демонтувати та перенести електроопори з належної йому земельної ділянки на відстань не менше охоронної зони електричних мереж, є безпідставними.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення його прав власника земельної ділянки і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав то в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Враховуючи відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76, 112, 125, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України (1990 року), Закону України «Про електроенергетику», Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997 року, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ткачук Таміла Андріївна, до Публічного акціонерного товариства енергетична компанія «Житомиробленерго» про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік