Справа № 444/4457/24
Провадження № 2/444/1554/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (юридична адреса: 80300, м. Жовква, вул.Львівська, 40, Львівського району Львівської області; ),третя особа без смостійних вимог на предмет спору - Жовківська державна нотаріальна контора (80300, Львівська область, Львівський район, м.Жовква, вул. УПА, 1 ) про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання визнання права власності на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося наступне спадкове майно, житловий будинок АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 10.11.2021р. № 1464.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_1 , оскільки з нею проживав на дату її смерті і вели спільне господарство.

Відповідно до довідки Жовківської міської ради від 10.11.2021 року № 1464 станом на 30.06.1990 року в АДРЕСА_2 членами колгоспного двору були такі громадяни а саме:

ОСОБА_2 - голова двору.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином ОСОБА_2 являється одноосібним власником згаданого вище житлового будинку.

Відповідач - представник відповідача - Жовківської міської ради - в судове засідання не прибув, однак подав заяву, в якій позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, - Жовківська державна нотаріальна контора, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося наступне спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 10.11.2021р. № 1464.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_1 , оскільки з нею проживав на дату її смерті і вів з нею спільне господарство, що стверджується довідкою від 10.11.20121 № 1454.

Відповідно до довідки Жовківської міської ради від 10.11.2021 року № 1464 станом на 30.06.1990 року в АДРЕСА_2 членами колгоспного двору була ОСОБА_2 - голова двору.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином ОСОБА_2 є одноосібним власником згаданого вище житлового будинку.

Відповідно п.6 постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус в письмовій формі мені відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки моя мати такого права належним чином не зареєструвала, що стверджується довідкою від 15.11.2021р. № 6199.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності. Встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17 грудня 2024 року.

Суддя: Мікула В. Є.