Справа № 302/779/24
Провадження № 2/302/269/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне) 31.12.2024 року с-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

07.06.2024 до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана в особі представника адвоката Рішка С.І., вимоги за якою в подальшому збільшені в редакції позову від 24.07.2024 року (а.с.32-36), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на ті обставини, що 08.03.2024 року по її банківському рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» була здійснена без її відома операція на суму 3348,77 грн. з призначенням платежу «стягнення за ВП № 66276890 з виконання виконавчого напису № 29779 від 20.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.».

В подальшому позивачкою з`ясовано, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В. знаходиться виконавче провадження № 66276890, відкрите на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за № 29779 від 20.05.2021 року.

Зі змісту вказаного виконавчого напису слідує, що 28.06.2019 року між позивачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір споживчого кредиту № 472597940. Та позивачка вказує, що вона не укладала із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» будь-яких кредитних договорів, у тому числі Договору споживчого кредиту № 472597940, умови цього договору їй невідомі, коштів на підставі вказаного Договору вона не отримувала та відповідно, не брала на себе зобов`язання щодо повернення такого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Жодних претензій від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вона не отримувала.

Та як вбачається зі змісту виконавчого напису № 29779, на підставі відступлення прав вимоги за кредитними договорами №87 від 03.07.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відступлено на користь ТОВ «Таліон плюс» своє право вимоги ОСОБА_1 за кредитним договором № 472597940.

В подальшому, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020 року ТОВ «Таліон плюс» відступило своє право вимоги за вказаним кредитним договором № 472597940 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

20 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 29779, відповідно до якого пропонувалося звернути стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 472597940 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року в розмірі 30266,62 грн., з яких: 12443,71 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10288,07 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 7534,84 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями. Також до стягнення було заявлено плату за вчинення нотаріального напису у розмірі 1200,00 грн.

26.07.2021 року виконавчий напис № 29779 від 20.05.2021 року було пред`явлено до виконання приватному виконавцю Лукеча О.В., який наступного дня виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 66276890.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що виконавчий напис № 29779 від 20.05.2021 вчинений з порушенням вимог чинного законодавства та вважає, що відсутні будь-які підстави для його примусового виконання.

Вказує, що зі змісту виконавчого напису № 29779 від 20.05.2021 року вбачається, що на підтвердження наявності заборгованості приватний нотаріус Грисюк О.В, посилається виключно на кредитний договір та вказує, з чого складається основна сума заборгованості, однак не доводить жодних розрахунків та формул на її підтвердження, а вказівка на виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, взагалі відсутня. При цьому, сам кредитний договір до виконавчого напису не долучався. Тобто, Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не надавало нотаріусу всіх необхідних документів, згідно вимог п.2 Переліку документів.

Крім того, у виконавчому написі не міститься даних про строк Кредитного договору, а лише зазначено, що стягнення заборгованості за кредитним договором проводиться за період з 09.04.2021 по 07.05.2021 року. Та на думку позивачки, відповідач взагалі не надавав нотаріусу Грисюк О.В. кредитний договір та, відповідно, приватний нотаріус не могла встановити строк кредитування, що є суттєвою умовою Договору. Та після спливу строку договору, кредитодавець не вправі нараховувати заборгованість за відсотками.

Позивачка вважає, що приватний нотаріус Грисюк О.В., вчиняючи 20.05.2021 року виконавчий напис, неправомірно керувався п.2 Переліку документів у редакції Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 року, яка на той час вже була нечинною. Та як вважає позивачка вищезазначене дає підстави для визнання спірного напису№ 29779 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Крім того, як вказує позивачка, 08.03.2024 року, на виконання вимоги приватного нотаріуса банком було стягнуто з її карткового рахунку грошові кошти в сумі 3348,77 грн., та 24.06.2024 року було стягнуто з її карткового рахунку гроші в сумі 4477,50 грн., які були перераховані на рахунок приватного виконавця Лукечі О.В. та позивачка вважає, що оскільки виконавчий напис № 29779 від 20.05.2021 року не підлягає виконанню, то стягнута з її рахунку сума в загальному розмірі 7826,27 грн. підлягає поверненню, як безпідставно стягнута та на даний час належне позивачу майно безпідставно утримується відповідачем у своєму незаконному користуванні, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. Обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання, збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

З огляду на вищевикладене, позивачка ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований за № 29779, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 31466,62 грн. за кредитним договором №472597940 від 28.06.2019 року, укладеним 28.06.2019 року із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 05/0820-01 від 05.08.2020 року; 2) стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7826 гривень 27 копійок, безпідставно стягнуті за виконавчим написом № 29779 від 20.05.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.; 3) вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи (а.с.2-10, 32-36).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у приватного нотаріусам Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. копії всіх матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №29779 від 20.05.2021 року. Відповідачу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в ухвалі суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.24-26).

Ухвалою суду від 28.06.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - в частині стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутих грошових коштів в розмірі 3348,77 грн. на підставі виконавчого напису № 29779 від 20.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. - залишено без розгляду за заявою позивача.

25.07.2024 року до суду подана заява представника позивача адвоката Рішка С.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 302/779/24.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.07.2024 року заява представника позивача адвоката Рішка С.І. про забезпечення позову задоволена. Зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66276890, що знаходиться в провадженні Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександра Васильовича, по виконанню виконавчого напису, вчиненого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим №129779 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», відповідно до Кредитного договору № 472597940 від 28.06.2019 року. Заборонено приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександру Васильовичу вчиняти будь-які дії щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №29779 від 20.05.2021 року, до набрання законної сили рішенням у даній цивільній справі № 302/779/24 (провадження №2/302/269/24).

25.07.2024 року до суду через систему «Електронний суд» подана представником позивача в особі адвоката Рішка С.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 заява про збільшення позовних вимог, в якій позивачка просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований за № 29779, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 31466,62 грн. за кредитним договором №472597940 від 28.06.2019 року, укладеним 28.06.2019 року із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 05/0820-01 від 05.08.2020 року; 2) стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7826,27 грн., які безпідставно стягнуті за виконавчим написом № 29779 від 20.05.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.; 3) вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи (а.с.32-36).

Ухвала суду від 28.06.2024 про відкриття провадження у справі з уточненим позовом і долученими до позовної заяви матеріалами надсилалася відповідачу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на електронну адресу 29.08.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронної відправки (а.с.45), проте відзив на позов відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не подано, будь-яких заперечень проти заявлених та в подальшому збільшених ОСОБА_1 позовних вимог, відповідачем на адресу суду не подано.

Таким чином, оскільки відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 28.06.2024 про відкриття провадження у справі з уточненим позовом і долученими до позовної заяви матеріалами надсилалася також тертій особі приватному виконавцю Лукеча О.В. електронну адресу 29.08.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронної відправки (а.с.46), проте будь-яких пояснень, заперечень проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, третьою особою на адресу суду не подано.

Відповідно до приписів ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Повно та всебічно розглянувши надані позивачем документи та матеріали на обґрунтування заявлених та в подальшому збільшених ОСОБА_1 позовних вимог, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 29779, копія якого є в матеріалах справи (а.с.15).

Як вбачається зі змісту вказаного оспорюваного виконавчого напису, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка є боржником за кредитним договором № 472597940 від 28.06.2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Строк платежу за кредитним договором настав, боржник допустив прострочення платежів, а тому склалася заборгованість за період з 09.04.2021 по 07.05.2021 року. Сума заборгованості складає 30266,62 грн., у тому числі: 12443,71 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10288,07 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 7534,84 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в сумі 1200 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 31466,62 грн. (а.с.15).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. від 27.07.2021 року було відкрито виконавче провадження № 66276890 з примусового виконання виконавчого напису № 29779, вчиненого 20.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., на суму 31466,62 грн. Також додано копію заяви ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 за виконавчим написом №29779 від 20.05.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , дізнавшись про існування вказаного виконавчого напису нотаріуса, звернулась до суду за захистом свого права за місцем його виконання, тобто за місцем свого місцеперебування.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При вирішенні вказаного цивільного спору, суд виходить з наступного.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 ст.34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ України від 29.06.1999 р. № 1172.

Так, 29.06.1999 року постановою КМУ від № 1172 був затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З моменту прийняття даної постанови та до 10.12.2014 року була чинна редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 року набула чинності постанова КМУ від 26.11.2014 р. №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», відповідно до якого дозволено вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено заборгованість, для чого стягував повинен надати: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням заборгованості.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, яка залишена в силі ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., про визнання незаконним та нечинним п.1 та п.2 постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, визнано незаконним та нечинним, зокрема, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Так, укладений між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а відтак виконавчий напис був вчинений з недотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того, слід зазначити, що згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 жовтня 2021 року, справа N 554/6777/17-ц, у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо надісланих стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Наведена правова позиція сформована Верховним судом, яка викладена у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц.

Наведене вище свідчить про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки заборгованості, що в свою чергу унеможливлює встановлення періодів виникнення та існування конкретної суми основного боргу, періоди нарахування заявлених до стягнення відсотків, відсоткову ставку, по якій останні були нараховані, суми нарахувань по відсотках по кожному простроченому періоду, а також підстави, порядок та періоди здійснених нарахувань по штрафних санкціях, з огляду на що відсутня можливість здійснення перевірки правильності проведених стягувачем нарахувань по сумі основного боргу, відсотках та штрафних санкціях.

Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідачем і не доведено, і не спростовано, що кредитний договір, наданий ним приватному нотаріусу Грисюк О.В. для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому зазначена обставина є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, після закінчення дії кредитного договору відповідачем нараховувались позивачу відсотки, так як періодом стягнення є 04.06.2021 по 09.06.2021 року.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що наявна заборгованість в оспорюванню виконавчому написі не є безспірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання договору та безспірної заборгованості боржника, а тому позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у загальному розмірі 7826,27 грн., що були стягнуті в межах виконавчого провадження № 66276890 на підставі оспорюваного виконавчого напису, суд зазначає наступне.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16.

Відповідно до частини 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису № 29779 від 20.05.2021 таким, що не підлягає виконанню, доказів повернення коштів позивачу суду не надано, а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача коштів в розмірі 73155,70 грн. Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно одержаних коштів у розмірі 7826 гривень 27 копійок підлягають задоволенню.

Ураховуючи, що підставою отримання відповідачем суми у розмірі 7826 гривень 27 копійок було стягнення з позивачки на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням визнаний такими, що не підлягає виконанню, зазначена сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів у розмірі 7826 гривень 27 копійок, які стягнуті з ОСОБА_1 приватним виконавцем Лукеча О.В. в ході виконання виконавчого напису № 29779 від 20.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом ОСОБА_2 та що підтверджується наданими суду платіжними документами (чеки) від 08.03.2024 року на суму 3348,77 грн. та від 24.06.2024 року на суму 4477,50 грн., копії яких є в матеріалах справи (а.с.39).

У питанні розподілу судових витрат по справі суд виходить з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в загальному розмірі 2422,40 грн., що підтверджується відповідними квитанціями № 47 від 04.06.2024 року на суму 1211,20 грн. (а.с.1) та платіжною інструкцією від 24.07.2024 року на суму 1211,20 грн. (а.с.40). Та, крім того, позивачем здійснено оплату за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 24.07.2024 року. Та вказані судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в загальній сумі 3028,0 грн. у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.15,16,83,1212,1213 ЦК України, Законом України "Про нотаріат", ст. ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований за № 29779, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у загальному розмірі 31466,62 грн. за кредитним договором №472597940 від 28.06.2019 року.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (02094, м.Київ, вул.Верховної Ради буд.34 кв.511) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі - 7826 (сім тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 27 копійок, які стягнуті за виконавчим написом № 29779 від 20.05.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 605,60 грн. судового збору за забезпечення позову, а всього стягнути - 10854 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 27 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО