Справа № 303/791/24
Провадження № 2/302/169/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2024 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що 16 жовтня 2006 року рішенням Міжгірського районного суду було розірвано шлюб, укладений нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виконкомі Лісковецької сільської ради 14.02.2004 року за актовим записом №1 та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 30% чинного до застосування прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2006 року і до досягнення сином повноліття.

17.06.2020 р. відкрито виконавче провадження № 27469005 по стягненню аліментів з відповідача.

Внаслідок невиконання рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.10.2006 року, за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Згідно розрахунку Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, заборгованість по сплаті аліментів відповідача ОСОБА_2 станом на 23.08.2023 року становить 187 310,62 грн.

Позивачка вказує, що оскільки відповідач не приймає ніяких мір для погашення заборгованості по аліментах, а на утримання дитини постійно необхідні кошти, то вона змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивачка просить: стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 187 310,62 грн. станом на 23.08.2023.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів передано на розгляд Міжгірському районному суду Закарпатської області, за територіальною підсудністю (а.с.69-70). Дана ухвала сторонами по справі не оскаржена та набрала законної сили 13.02.2024 року.

12 березня 2024 року з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшли матеріали справи № 303/791/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 року справа № 303/791/24 (провадження № 2/302/169/24) розподілена судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В.

18 березня 2024 р. на запит суду отримані відомості від Міжгірської селищної ради Закарпатської області, в яких зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач по справі), згідно Реєстру територіальної громади Міжгірської селищної ради за адресою: с.Новоселиця, буд.307 Хустського району Закарпатської області не обліковується (а.с.79).

22 березня 2023 року судом отримані відомості з Єдиного державного демографічного реєстру, в яких зазначено, що відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с..81).

Ухвалою суду Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.03.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, та судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та витребувано від головного державного виконавця Мукачівського ВДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Резуненка М.А. завірену копію виконавчого провадження № 27469005 від 17.06.2020 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-454 від 17.10.2006 року, виданого Міжгірським районним судом Закарпатської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів боржника (а.с.87). Крім цього, вказаною ухвалою відповідачу ОСОБА_2 визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.83-84).

У встановлений судом строк відповідач відзив на пред`явлений позов, до суду не подав.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Романішін Є.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи (а.с.124,130,138), проте до суду подано представником позивача Романішіним Є.В. заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності позивача та без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити за наведеними у позові підставами (а.с.106,107).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відповідно приписів ч.10 ст.187 ЦПК України (а.с.85,113,126,136,143), також відповідач повідомлявся судом шляхом направлення відповідачеві ОСОБА_2 sms-повідомлень (а.с.131,140,147), а також шляхом направлення судових викликів на електронну пошту відповідача (а.с.133,134,137), однак про причини неявки в судові засідання відповідачем не повідомлено, при цьому на адресу суду подано 21.11.2024 року письмову заяву відповідача ОСОБА_2 ,, в якій він просить справу за позовом ОСОБА_1 до нього, розглянути без його участі та вказує у заяві, що з`явитися в судове засідання немає можливості, оскільки проходить службу в ЗСУ (частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ), однак відповідних документів на підтвердження поважності причин неявки на адресу суду відповідачем не надано, відзив на позов відповідачем ОСОБА_2 , до суду до теперішнього часу не подано.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно розглянувши надані позивачкою докази на обґрунтування заявлених нею позовних вимог, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі перебували у шлюбі, який був зареєстрований у виконкомі Лісковецької сільської ради 14.02.2004 року за актовим записом №1.

Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.12.2005 року, де в графі «мати» вказано ОСОБА_6 , а в графі «батько» - ОСОБА_2 , відповідач по справі та батьківство відносно якого відповідачем не оспорено, копія свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.8).

16 жовтня 2006 рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа №2-454/2006) розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у виконкомі Лісковецької сільської ради 14.02.2004 року за актовим записом №1, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 30% чинного до застосування прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 05 жовтня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття та копія вказаного судового рішення є в матеріалах справи (а.с.8-9).

17.10.2006 року Міжгірським районним судом Закарпатської області видано виконавчий лист № 2-454/2006, копія якого є в матеріалах даної справи (а.с.10-11).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29.11.2006 відділом РАЦСу Міжгірського РУЮ Закарпатської області, в книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 71 від 29.11.2006 року та після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2 залишилося « ОСОБА_7 » (а.с.7).

В подальшому, як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 20.10.2014 року, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 , який зареєстрований 20 жовтня 2014 року виконкомом Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.13) та як вбачається з вказаного свідоцтва про шлюб, дошлюбне прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_9 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття.

Судом також встановлено, що на виконанні Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № 27469005 від 17.06.2020 року, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-454, виданого 17.10.2006 Міжгірським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів доходів, починаючи з 05.10.2006 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11,17), що вбачається з відповіді Мукачівського відділу ДВС № 244-32/42043 від 22.12.2023 на адвокатський запит ОСОБА_10 .

Згідно розрахунку, здійсненого 22.12.2023 року у виконавчому провадженні № 27469005 головним державним виконавцем Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Резуненко М.А. вбачається, що станом на 23.08.2023 заборгованість боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить - 187310,62 грн. (а.с.19-22).

За виконання ухвали суду від 25.03.2024 року, з Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано суду, крім інших документів, наявних в матеріалах виконавчого провадження № 27469005, також додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 , складений 24.11.2020 року головним державним виконавцем Мукачівського ДВС Резуненко М.А та відповідно до якого, станом на 23.08.2023 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить - 187310,62 грн. (а.с.103-105).

Вказані розрахунки державного виконавця Мукачівського ДВС відповідачем Млавець М.І. в судовому порядку не оспорені.

З доданого позивачем ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 , яким розраховано пеню за кожен день прострочення зі сплати аліментів та проведеного за період з жовтня 2006 року по серпень 2023 року, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів станом на 09.01.2024 р. становить 3523603,63 грн. (а.с.40-64), проте наданий розрахунок стороною позивача не підписаний.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Однак, між сторонами спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів не виникало.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання та здатності сплати ними заборгованості за аліментами має доводитися сторонами відповідно до правил ст.ст. 12, 81 ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Водночас відповідно до частини першої статті 196 СК України, у редакції, чинній на час пред`явлення позову та вирішення спору, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. Та за цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

До аналогічних висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616 цс 18).

Та згідно наданого позивачем розрахунку неустойки (пені) зі сплати аліментів, та який відповідачем не оспорений (а.с.40-64), за період з жовтня 2006 року по серпень 2023 року включно, пеня за несвоєчасну сплату аліментів, яка вирахувана у розмірі 1% від суми заборгованості по аліментах, помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість та шляхом додавання пені за кожен місяць, та складає - 3523603,63 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості, виконаним головним державним виконавцем Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Резуненком М.А., станом на 23.08.2023 року заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 187310,62 грн. (а.с.19-22).

За таких обставин, враховуючи, що загальна сума заборгованості по аліментам становить 187310,62 грн., яка є значно меншою від суми обрахованої пені, тому з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі, що дорівнює розміру заборгованості, а саме: 187310,62 грн.

Кожна сторона, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів, які б вказували на незадовільний стан здоров`я чи інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, значні видатки відповідача ОСОБА_2 , які вказували б на необхідність звільнення його від сплати аліментів та сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відповідачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі та з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, який є фізично здоровою людиною, щодо перебування на його утриманні інших осіб судом не встановлено, оскільки жодних документальних підтверджень даних обставин відповідачем суду не надано та належними та допустимими доказами в судовому засіданні не доведено, а тому підстав для зменшення розміру неустойки (пені) по аліментам суд не вбачає.

Крім того, згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

А тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 1873,10 грн., що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ставок судового збору, встановлених ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.13,15,78,81,89,137,141,263-265,273 ЦПК України, ст.ст.141,180,192,196,197 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі - 187310 (сто вісімдесят сім тисяч триста десять) гривень 62 копійки.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі - 1873 (одна тисяча вісімсот сімдесят три) гривні 10 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:

Міжгірського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО

Закарпатської області