Справа № 192/285/24
Провадження № 2/192/256/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Богатчука І.І.,

представника позивачки адвоката Демченка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Демченко Костянтин Вікторович, до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1000 грн на мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років в твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 3196 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1000 (однієї тисячі) грн на мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років в твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 3196 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява обґрунтовується тим, що з часу ухвалення рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року матеріальний стан позивача змінився, оскільки дуже зросли витрати на утримання дітей у зв?язку із зростанням цін на продукти, одяг, послуги, навчання. Прожитковий рівень на дитину відповідного віку також підвищився. Аліментів, які стягуються з відповідача у зазначених умовах недостатньо для належного матеріального утримання дітей. Такі обставини ставлять позивача у скрутне матеріальне становище. Шлюб між позивачем і відповідачем не розірваний, але разом вони не проживають і спільного господарства не ведуть. На цей час виховання дітей, піклування про їх здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток повністю лягло на позивача, яка заради цього не має змоги працювати, так як вона мешкає одна і не можливо самотужки це поєднувати, особливо в умовах війни. Окрім відвідувань середньої школи, діти ще займаються у спортивній секції і танцювальному гуртку, а також додатково займаються математикою і англійською мовою. Позивач максимально намагається приділяти свою увагу вихованню і всебічному розвитку дітей. Відповідач не виконує батьківські обов?язки, передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України. Відповідачем жодного разу не було проіндексовано встановлені аліменти у твердій грошовій сумі, як це передбачено рішенням Солонянського районного суду від 02 листопада 2017 року. До цього часу відповідач перераховував аліменти в розмірі 1000 грн на одну дитину, що менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Щодо фізичного та матеріального стану відповідача, то він здоровий, від його батьків відомо, що він працює і має змогу забезпечити, передбачений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 грн.

Відповідач фізично здоровий, здатен працювати і працює для отримання доходу, на утриманні у нього відсутні інші особи, аліментів більше нікому не сплачує, інших дітей у нього не має.

Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, у якій повідомляється, що позовні вимоги, він, ОСОБА_2 , визнає повністю.

Також відповідач просив провести розгляд справи без його участі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, допитавши свідка, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

02 листопада 2017 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у справі № 192/1366/17, яким задовольнив позов ОСОБА_1 та стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття, та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач посилається на те, що з часу ухвалення рішення суду матеріальний стан позивача змінився, зросли витрати на утримання дітей у зв?язку із зростанням цін на продукти, одяг, послуги, навчання, аліментів, які стягуються з відповідача недостатньо для належного матеріального утримання дітей. Такі обставини ставлять позивача у скрутне матеріальне становище. Виховання дітей, піклування про їх здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток повністю лягло на позивача, яка заради цього не має змоги працювати, мешкає одна і не можливо самотужки це поєднувати, особливо в умовах війни. Окрім відвідувань середньої школи, діти ще займаються у спортивній секції і танцювальному гуртку, а також додатково займаються математикою і англійською мовою.

За змістом квитанцій, копії яких надані суду, ОСОБА_5 , який вказаний платником, 02.09.2023 був здійснений платіж у сумі 2000 грн з коментарем: « ОСОБА_2 , аліменти», ІНФОРМАЦІЯ_4 - платіж у сумі 6000 грн з коментарем: « ОСОБА_2 , аліменти», ІНФОРМАЦІЯ_5 - платіж у сумі 6800 грн з коментарем: « ОСОБА_2 , аліменти на ОСОБА_3 та ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_6 - платіж у сумі 6400 грн з коментарем: « ОСОБА_2 , аліменти на ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ».

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , повідомив, що відповідач є його братом, а позивач дружина брата. Вони не проживають разом довгий час, брат сплачує аліменти. Наразі брат проживає за кордоном, у Польщі, у селищі недалеко від ОСОБА_7 , точної адреси брата він не знає, вони спілкуються за допомогою інтернет-зв`язку. Брат перераховує кошти матері карту, а мати дає ці кошти йому і вже він перераховує ці кошті ОСОБА_8 (позивачу). Брату про позов відомо, він направив до суду заяву про визнання позову. Брат не заперечує проти збільшення аліментів, а саме проти аліментів у сумі 6400 на двох дітей.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує, що обставини, які існували на час розгляду справи про стягнення аліментів у 2017 році, змінились, відповідач натепер проживає за кордоном, фактично сплачує аліменти у розмірі, більшому ніж, був визначений рішенням суду, та визнає позовні вимоги повністю.

Судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі, про у якому просить позивач.

З огляду на встановлені судом під час судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потрібно задовольнити повністю, що забезпечить належну участь батька в утриманні дітей і буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 76 - 81, 83, 95, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року справі № 192/1366/17 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей, а саме:

на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1000 (однієї тисячі) грн на 3196 (три тисячі сто дев?яносто шість) грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття;

на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1000 (однієї тисячі) грн на 3196 (три тисячі сто дев?яносто шість) грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 січня 2025 року.

Інформація про учасників справи:

позивачка:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Н. В. Ковальчук