Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2128/24
Провадження № 2-о/376/247/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участю секретаря - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду про встановлення факту самостійного виховання дитини.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказав, що 15.07.2017року між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №831, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 15.07.2017 року.

У них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 03.01.2018 року.

Протягом останнього часу шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства.

Для врегулювання питання участі у вихованні спільної дитини після фактичного припинення шлюбних відносин, між Заявником та ОСОБА_2 досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - ОСОБА_4 , та укладено договір між батьками про проживання, виховання дитини, що який завірено нотаріально.

Згідно умов даного договору спільний син ОСОБА_4 залишається проживати зі ОСОБА_1 , та він самостійно здійснює одноособове її виховання, при цьому мати - ОСОБА_2 , має право бачитись з ним та приймати участь в його житті в порядку, передбаченому зазначеним договором.

Встановлення юридичного факту, а саме факту самостійного виховання дитини необхідне заявникові для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги, тощо, а також для підтвердження права на стягнення аліментів з матері дітей у випадку ухилення заінтересованої особи від виконання своїх батьківських обов`язків в частині утримання та матеріального забезпечення дитини.

На підставі вищевикладеного заявник ОСОБА_1 просить суд:

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт самостійного виховання ОСОБА_1 його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вимогу про встановлення факту підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, вимоги заявника ОСОБА_1 визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.211, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 15.07.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №831, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 15.07.2017 року (а.с.7).

У них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 03.01.2018 року (а.с.8).

Протягом останнього часу шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства.

Для врегулювання питання участі у вихованні спільної дитини після фактичного припинення шлюбних відносин, між Заявником та ОСОБА_2 досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - ОСОБА_4 , та укладено договір між батьками про проживання, виховання дитини, що який завірено нотаріально.

Згідно умов даного договору спільний син ОСОБА_4 залишається проживати зі ОСОБА_1 , та він самостійно здійснює одноособове її виховання, при цьому мати - ОСОБА_2 , має право бачитись з ним та приймати участь в його житті в порядку, передбаченому зазначеним договором (а.с.9).

Встановлення юридичного факту, а саме факту самостійного виховання дитини необхідне заявникові для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги, тощо, а також для підтвердження права на стягнення аліментів з матері дітей у випадку ухилення заінтересованої особи від виконання своїх батьківських обов`язків в частині утримання та матеріального забезпечення дитини.

За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заявник ОСОБА_1 здійснює самостійне виховання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги, тощо, а також для підтвердження права на стягнення аліментів з матері дитини у випадку ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків в частині утримання та матеріального забезпечення дітей,а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76,81,211,247,258,259,263-265,293,315, 316,318,319, 351,352,354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дитини - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт самостійного виховання ОСОБА_1 його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко