ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Рака Артема Сергійовича на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 14 серпня 2024 року по справі за позовом адвоката Рака Артема Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року позивач, в інтересах якого діє адвокат Рак А.С. звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь : 20 000 грн. - відшкодування моральної шкоди; стягнути з Державного бюджету України 33 500 на відшкодування моральної шкоди, яка передбачена ст. ст. 3, 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду"; стягнути з Державного бюджету України 19940 на відшкодування майнової шкоди; стягнути з відповідача 11679,70 грн. на відшкодування судових витрат, з яких: витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000; витрати на паливо з метою поїздки з м. Лубни до м. Полтави для підписання договору від 06.10.2023 про надання правової допомоги та представництва у сумі 1679,70 (одна тисяча шістсот сімдесят дев`ять гривень) 70 коп.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 вказує , що 17 березня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.05.2023 по справі №539/1303/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року по справі №539/1303/23 суд постановив апеляційну скаргу адвоката Рака А.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати. Постановити нову постанову. ОСОБА_1 визнати не винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого с.1 ст. 130 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на вказане позивач вважає , що йому завдано майнової та моральної шкоди , яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на його користь.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 14 серпня 2024 року , у задовленні позову адвоката Рака А. С. в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено повністю.

В апеляційному порядку вказане рішення оскаржив позивач. Скарга мотивована тим , що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції прийняв рішення без врахування і застосування актуальної практики Верховного суду, не зважаючи на те, що копії постанов Верховного суду, окрім посилання в тексті позову були додатково долучені до справи разом з додатковими поясненнями. Підставою для відшкодування шкоди у зазначеній справі є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у позивача виникло право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»

Враховуючи зазначені обставини ОСОБА_1 в інтересах якого діє Рак А.С. просить скасувати рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 14 серпня 2024 року та ухвалити нове , про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Від ГУ НП в Полтавській області надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній посилаючись на її безпідставність просить рішення залишити без змін а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 337444 від 17.03.2023, водій ОСОБА_1 17.03.2023 о 21-43 год. в м. Лубни по 2-му пров. Метеорологічної, 18, керував транспортним засобом Daewoo Nubira державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.05.2023 по справі№539/1303/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року по справі №539/1303/23 суд постановив апеляційну скаргу адвоката Рака А.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати. Постановити нову постанову. ОСОБА_1 визнати не винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого с.1 ст. 130 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У статті 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У справі, що переглядається встановлено, що постановою Полтавського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року провадження у справі № 539/1303/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виникло право на відшкодування шкоди в порядку, передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_1 не є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення оскільки співробітники патрульної поліції діяли в межах своїх повноважень та маючи на те законі підстави з огляду на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення на час його виявлення.

Колегія суддів , дослідивши доводи апеляційної скарги , не вбачає підстав для її задоволення з мотивів викладених у скарзі зважаючи на слідуюче.

Як вірно вказано судом першої інстанції, постанова суду апеляційної інстанції про визнання позивача не винним у вчиненні адміністративного правопорушення не містить посилань на неправомірність дій поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. До матеріалів справи не долучено жодного доказу, що вказував би про безпідставне притягнення відповідачами позивача до адміністративної відповідальності за реальне завдання органами поліції ОСОБА_1 моральних страждань що призвели до фізичного болю, душевних страждань , приниження честі та гідності . Саме по собі складення адміністративного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 не вказує на протиправність дій поліції. Адже при складенні протоколу поліція керувалася пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України , згідно якого відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, вказує на скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. Що тягне за собою складення протоколу про адмінітративне правопорушення, а притягнення до адміністративної відповідальності позивача здійснено місцевим судом.

Враховуючи вказане , наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Рака Артема Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 14 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов