Справа №751/8776/24
Провадження №2/751/1933/24
26 грудня 2024 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.
при секретарі Курач В.С.
за участю представника позивача ОСОБА_1 , педагога ОСОБА_2 , малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
В С Т А Н О В И В:
27.09.2024 року представник позивача ОСОБА_4 адвокат Допа В.І., звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.01.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №70.
Позовні вимоги мотивує тим, що 23.01.2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №70, від якого мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та не сумісними характерами. Посилається, що шлюбні відносини між сторонами припинилися з грудня 2021 року, спільне господарство не ведеться, мають різні бюджети. За даних обставин, подальше спільне життя та збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача. У зв`язку з відсутністю можливості вирішення спору в поза судовому порядку позивач змушений звернутися до суду. Стверджує, що між сторонами вирішено, що після розірвання шлюбу донька буде проживати з батьком.
Ухвалою суду від 15.11.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, зобов`язано позивача надати оригінал свідоцтва про шлюб.
03.12.2024 року, через канцелярію суду, представник позивача ОСОБА_4 адвокат Допа В.І., подала заяву про збільшення позовних вимог (з додатками), в якій просить стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітну (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної вимоги і до досягнення дитиною повноліття. Дана заява обгрунтована, тим, що позивачем подано до суду заяву про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду. Зазначає, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю бабусею ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_4 . Посилається, що з грудня 2021 року сторони припинили свої шлюбні відносини і стали проживати окремо, а донька залишилась проживати з батьком, який займається її вихованням та матеріальним утриманням. Вказує, що в квітні 2024 року позивача мобілізовано до лав ЗСУ і на даний час він проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , проте постійно продовжує підтримувати зв`язок із донькою, цікавиться її успіхами в навчанні, турбується про її фізичний і духовний розвиток, утримує матеріально. Донька на даний час проживає із бабусею. Звертає увагу, що відповідачка з жовтня 2022 року не виховує доньку, нічим не забезпечує, не турбується про доньку та взагалі з нею не спілкується, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Стверджує, що відповідачка працездатна, отримує постійний дохід за межами України, має нерухоме майно, а тому спроможна та зобов`язана сплачувати аліменти на утримання доньки.
На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-183 СК України, просить, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки та стягнути понесені судові витрати.
До заяви про збільшення позовних вимог, додано квитанцію, як доказ про направлення її копії відповідачу, оригінал свідоцтва про шлюб, копію інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України наданої на №751/5855/24 від 04.07.2024 року, щодо перетинання державного кордону України, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .
Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце слухання справи повідомлений належним чином. Клопотання, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог підтримала, просила шлюб між сторонами розірвати і стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання доньки. Додатково пояснила, що відповідачка з 2022 року перебуває за кордоном, донькою не цікавиться, матеріально не утримує. Вихованням неповнолітньої ОСОБА_7 , займається позивач та його мати. Вказала, що відповідачка знає про слухання справи, їх направлялась на електронну пошту, як позовна заява так і заява про збільшення позовних вимог. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Більш того, Великою Палатою Верховного Суду України у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним.
На підставі ч. 10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.
26.12.2024 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивача, суду пояснила, що ОСОБА_8 проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок батька, якого в квітні 2024 року було мобілізовано до лав ЗСУ. Батько дитини перераховує кошти на рахунок іншої внучки ОСОБА_9 , яка готівкою передає їй кошти на утримання ОСОБА_7 .
Допитана в судовому засіданні, в присутності педагога, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду пояснила, що проживає разом з бабусею ОСОБА_6 та двоюрідною сестрою ОСОБА_9 . Батько також проживав разом з ними до поки його не було мобілізовано до лав ЗСУ. Вказала, що мати у 2022 році виїхала за кордон і до цього часу ніхто її не бачив. Участі в її утриманні та вихованні мати не приймає, утриманням повністю займається батько.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , яка є двоюрідною сестрою неповнолітньої ОСОБА_3 та племінницею позивача, суду пояснила, що батько ОСОБА_7 , з квітня 2024 року мобілізований. До цього ОСОБА_8 проживала з батьком, мати виїхала за кордон і участі в утриманні не приймає. Зазначила, що позивач перераховує їй кошти на банківську карту, які вона знімає і передає бабусі ОСОБА_7 , на утримання останньої.
Вислухавши пояснення представника позивача, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_11 з 23.01.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 від 23.01.2010 року. (а.с.4)
Згідно копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.06.2010 року, батьками неповнолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.7)
ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 з 19.04.2024 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №1211 від 10.05.2024 року.
Відповідно до копії інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України наданої на №751/5855/24 від 04.07.2024 року, щодо перетинання державного кордону України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перетнула державний кордон України 11.09.2022 року, в пункті пропуску: Грушів, в напрямку: Виїзд.
З Акту обстеження умов проживання від 17.06.2024 року, складеним спеціалістами Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_6 , 1951 року народження, яка проживає в зазначеній квартирі без реєстрації. Мати дитини ОСОБА_6 зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає.
Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена ст. 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.
Керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За умов ч.ч. 1, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На час розгляду справи домовленості між позивачем та відповідачем з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України.
При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини викладені у ст. 182 СК України: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
За приписами статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_6 відповідно до ст.113 СК України залишити « ОСОБА_13 ».
Виходячи з того, що дитина, до мобілізації позивача проживала разом із останнім, перебуває на повному його утриманні, на даний час проживає з його матір`ю, проте саме позивач матеріально забезпечує доньку, постійно на зв`язку з нею, цікавиться її життям, навчанням, що підтвердили в судовому засіданні свідки - ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та сама неповнолітня ОСОБА_8 , враховуючи вік дитини, беручи до уваги обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Отже, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03.12.2024 року, в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України, і до досягнення дитиною повноліття.
Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
В частині вимог про розірвання шлюбу, позивачем понесені документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 211,20 грн. (а.с.3), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Судовий збір, в частині вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 265, 279, 280-283, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 55, 105 ч.3, 110 ч.1, 112, 180-184, 191 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , зареєстрований 23.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 70 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Новозаводським районним судом міста Чернігова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , (місце реєстрації: АДРЕСА_3 )
Повний текст рішення суду складений 03.01.2025 року.
Головуючий - суддя О. Г. Деркач