КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-з/824/1660/2024
17 грудня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,
при секретарі Усковій Я. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Козачкова Віталія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року в складі судді Цуранова А. Ю.,
01.09.2023 заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про конфіскацію земельної ділянки.
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.
07.06.2024 заступник керівника Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року і ухвалити нове, яким задовольнити позов. Судові витрати стягнути з відповідача.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишено без задоволення, заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року залишено без змін.
04.11.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Козачков В. Л. через підсистему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 10 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заява обґрунтована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 повідомляла про те, що в зв`язку з розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, про що суду будуть надані підтверджуючі докази. До винесення рішення адвокат Козачков В. Л. повідомляв, що протягом встановленого процесуального строку буде подана заява про ухвалення додаткового рішення з підтверджуючими понесення судових витрат доказами.
13.11.2023 між Адвокатським бюро «Козачкова Віталія» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги №47. Пунктом 3.1 договору визначено, що за виконання послуг, передбачених п.1.1 даного договору, клієнт зобов`язується сплатити адвокатському бюро кошти в сумі визначеній додатком до даного договору.
09.08.2024 між Адвокатським бюро «Козачкова Віталія» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до договору, якою сторони доповнили договір додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №47 від 13.11.2023. Пунктом 2 додатку визначено, що винагороди адвокатського бюро за надання правової допомоги, обсяг якої визначено в пункті 1 даного додатку до договору, становить 10 000 грн, без ПДВ.
Пунктом 3 додатку визначено, що клієнт сплачує адвокатському бюро винагороду, передбачену в пункті 2 даного додатку до договору, шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на поточний рахунок адвокатського бюро, в наступному порядку: 10 000 грн сплачується протягом 10-ти днів, з моменту винесення апеляційним судом рішення у справі.
Таким чином, сторонами договору встановлено фіксований розмір винагороди адвокатського бюро за весь обсяг послуг, передбачений у п. 1 Додатку до Договору.
29.10.2024 складено акт приймання-передачі наданих послуг та детальний опис та розрахунок витрат на правничу допомогу. 30.10.2024 було виставлено рахунок на оплату №9. 01.11.2024 року ОСОБА_1 оплатила адвокатському бюро «Козачкова Віталія» 10 000 грн.
На підтвердження понесених судових витрат надав копії: договору про надання правничої допомоги №47 від 13.11.2023; додаткової угоди №1 від 09.08.2024 до договору про надання правничої допомоги №47 від 13.11.2023; акту приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2024; детального опису та розрахунку витрат на правничу допомогу від 29.10.2024; рахунку на оплату №9 від 30.10.2024.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд виходить із наступного.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Козачков В. Л. зазначив, що ОСОБА_1 очікує понести судові витрати, орієнтовний розмір яких становить 10 000 грн, тобто зробив відповідну заяву про розподіл судових витрат у частині витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.
Оскільки постанова Київського апеляційного суду була винесена 29 жовтня 2024 року, а з заявою про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Козачков В. Л. звернувся 04 листопада 2024 року, тобто протягом п`яти робочих днів після ухвалення рішення суду, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України дотримані.
Щодо суті поданої заяви, необхідно зазначити таке.
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
На підтвердження обставин понесення в суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу представник ОСОБА_1 - адвокат Козачков В. Л., надав копію договору про надання правничої допомоги №47 від 13.11.2023, копію додаткової угоди №1 від 09.08.2024 до Договору про надання правничої допомоги №47 від 13.11.2023, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2024, копію детального опису та розрахунку витрат на правничу допомогу від 29.10.2024, копію рахунку на оплату №9 від 30.10.2024, копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги.
До заяви додано докази направлення вказаних документів учасникам справи.
Письмових клопотань щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу із обґрунтуванням неспівмірності та нерозумності такого розміру позивач не подав.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Керуючись критеріями, визначеними частиною третьою статті 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що розмір заявлених представником ОСОБА_1 - адвокатом Козачковим В. Л., витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції інстанції в сумі 10 000 грн відповідає критерію реальності адвокатських послуг та критерію обґрунтованості їхнього розміру, такі витрати мають характер необхідних і пропорційні із складністю справи та виконаною адвокатом роботою в суді апеляційної інстанції.
Отже, заява про стягнення з Білоцерківської окружної прокуратури судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесла ОСОБА_1 у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України суд
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Козачкова Віталія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Білоцерківської окружної прокуратури на користь ОСОБА_1 10 000 витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10.01.2025.
Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк
Судді: І. М. Рейнарт