КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/821/23 Головуючий у 1 інстанції: Єросова І.Ю.
провадження №22-ц/824/5593/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційноюскаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20 000 грн щомісячно, з індексацією відповідно до вимог законодавства до повноліття дитини.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач ОСОБА_2 фактично втратив інтерес до сім`ї, періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак це відбувається не систематично, не кожного місяця.

Вказувала, що батько дитини є фізично здоровим та працездатним чоловіком та має реальну можливість матеріального допомагати в утриманні дитини.

Також зазначала, що відповідач займається підприємницькою діяльністю і має власний інтернет-магазин, який приносить йому щомісячно дохід в розмірі 2000-4000 доларів США.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі

5 000 грн щомісячно, починаючи від 16.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 268 гривень 40 копійок.

Допущено негайне виконання рішення суду у розмірі місячної суми платежу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції, вказавши розмір стягуваних аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 20 000 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Скаргу обґрунтовує тим, що призначений судом розмір аліментів на даний час має дуже низьку цінність, адже коштів не вистачає на належне матеріальне забезпечення дитини. Так, на сьогодні стягувана з відповідача сума аліментів менша від мінімального гарантованого розміру аліментів з розрахунку від середньої заробітної плати по Україні.

Визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що потягнуло відповідну зміну матеріального становища дитини.

Також, позивачка оплачує вартість дитячого садка, що за 1 календарний місяць складає 10 000 грн. Саме відповідач настояв на даному садку і з такою ціною. Крім того, забезпечує донці належний відпочинок, несе витрати на забезпечення належних умов проживання, в тому числі на комунальні послуги, продукти харчування, одяг, ліки, що підтверджується відповідними квитанціями.

Матеріальне становище відповідача дозволяє платити значно вищий розмір аліментів, що підтверджують його доходи та витрати.

Зазначає, що звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивачка посилалась на те, що її доходи є такими, що не дозволяють в повній мірі покрити всі витрати на належне утримання дитини, а відповідач в свою чергу має можливість сплачувати аліменти у розмірі 20 000 грн, адже є фізично здоровим, працездатним чоловіком, який займається підприємницькою діяльністю за кордоном, інших аліментних зобов`язань та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, і на рахунках у банку має великі кошти.

Вважає, що виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір аліментів в сумі 20 000 грн сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, а також вони не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем подано обгрунтовані заперечення проти задоволення до стягнення заявленої суми, суд критично оцінив надані позивачем докази розрахунку про щомісячні, щосезонні та щоденні витрати на дитину, договір про надання послуг у сфері дошкільної освіти №20103-23, оскільки вони є лише вірогідними та такими, які сторона очікує понести в майбутньому, які не підтверджують фактичний розмір витрат на дитину. Тому, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 5 000 грн щомісячно до досягнення нею повноліття.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Святошинським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м.Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей з трудової книжки ОСОБА_2 20.03.2013 року відповідач звільнений з посади за угодою сторін і інших відомостей до трудової книжки не внесено.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Дукат груп» 08.08.2018 року укладено попередній договір №СП10/К088/1 щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу об`єкта та сплачено забезпечувальний платіж - 669 600 грн. Доказ надано позивачем, однак відповідач його не спростовує.

Як стверджувала позивачка, 31.08.2019 року відповідачем придбаний автомобіль. Однак, відповідачем надана довідка Територіального сервісного центру МВС №8041 РСЦ ГСЦ МВС в м.Києві ГСЦ МВС від 04.05.2023 року №31/26 про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2 .

За наданими квитанціями встановлено, що відповідачем від серпня 2021 року до вересня 2021 року і від січня 2022 року до грудня 2022 року сплачувались кошти на утримання дитини, однак, частину з них позивачка повертала відповідачу.

Згідно з ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч.2 ст.80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При цьому, згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Встановлено, що позивачка просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 грн щомісячно. Відповідач вказував на обставини щодо здійснення ним фактичних щомісячних витрат на утримання дитини у розмірі 3 000 грн.

Суд зважав на необхідну співмірність у потребах дитини та можливостях батьків, на актуальні витрати на утримання дитини, зважав на те, що відповідачем подано обгрунтовані заперечення проти задоволення до стягнення заявленої суми, тому задовольнив позов частково.

Також суд критично оцінив надані позивачем докази розрахунку про щомісячні, щосезонні та щоденні витрати на дитину, договір про надання послуг у сфері дошкільної освіти №20103-23, оскільки вони є лише вірогідними та такими, які сторона очікує понести в майбутньому, які не підтверджують фактичний розмір витрат на дитину.

Враховуючи викладені обставини, а також матеріали справи у їх сукупності, зокрема, необхідність у сумі аліментів у більшому розмірі в твердій сумі, ніж визначено судом першої інстанції, та можливість відповідача виплачувати таку судму, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги і доходить висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції шляхом збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи від 16.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і відхиляються судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі

10 000 грн щомісячно, починаючи від 16.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, як ухваленого за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.376 ЦПК України є підставами для його зміни.

Також, у відповідності ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави у розмірі 1 610 грн 40 коп. за подання апеляційної скарги.

В решті рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80, 84 СК України, ст.7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 рокузмінити в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 610 грн 40 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: