Справа № 146/1884/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Мороза І.С. за участі секретаря судового засідання Іванової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області

вимоги заявника: про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

заявника: ОСОБА_1

представник заявника: адвокат Самар В.О.

свідок: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт, що трудові книжки НОМЕР_1 , яка заповнена уповноваженим працівником 16 січня 1980 року та НОМЕР_6, яка заповнена уповноваженим працівником 29 березня 1988 року на ім`я « ОСОБА_1 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дана заява обґрунтована наступним.

Заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При видачі трудової книжки у 1980 році на роботу до Каменського «Молпродовощпрому» на посаду шофера, уповноваженим працівником 16 січня 1980 року було заповнено трудову книжку на ім`я « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 ».

В подальшому було видано дублікат також на прізвище « ОСОБА_1 ».

Заявник звернувся дог Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області для оформлення пенсії за віком, але при перевірці документів було встановлено наявність помилки у його прізвищі, зазначеному у трудовій книжці, та як наслідок рішенням про відмову у призначенні пенсії від 17 жовтня 2024 року № 44 відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Виявлені розбіжності перешкоджають заявнику реалізувати його право на пенсійне забезпечення. В іншому порядку крім судового внести виправлення в даний документ не можливо.

В зв`язку з тим, що факт належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення та встановлення факту належності йому трудової книжки надає йому право підтвердити трудовий стаж, необхідний для призначення та нарахування пенсії, тому з цією заявою він вимушений звернутись до суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 листопада 2024 відкрито окреме провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 12 грудня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 24 грудня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 26 грудня 2024 року.

Доводи учасників процесу.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Самар В.О. в судовому засіданні заяву підтримала та просили її задоволити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в судове засідання двічі не з`явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є його сусідом, він разом з ним працював на фермі СТОВ «Колос» та отримував заробітну плату та впевнено стверджував, що його прізвище « ОСОБА_1 ».

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами 1-2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Метою встановлення заявленого факту є реалізація права на пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що підтверджуючим особу документом заявника ОСОБА_1 є його паспорт-паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий 2 лютого 2013 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_4 , заповненої 16 січня 1980 року виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній 16 січня 1980 року був прийнятий на роботу до Каменського «Молдпродовощпрому», 15 травня 1980 року звільнений з роботи Каменського «Молдпродовощпрому»; 20 травня 1980 року зараховано на роботу в АТБ «Госкино МССР», 11 вересня 1980 року звільнений з роботи з АТБ «Госкино»; 21 жовтня 1980 року прийнятий на роботу учнем забійника по забійному пункту н.п. Каменка, 11 листопада 1987 року звільнений з роботи, 23 квітня 2002 року прийнятий на роботу в СТОВ «Колос» сторожем, 17 лютого 2005 року звільнений із роботи із СТОВ «Колос» за власним бажанням.

Відповідно до копії дубліката трудової книжки серії НОМЕР_5 , заповненої 29 березня 1988 року вбачається, що вона видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області про відмову у призначенні пенсії від 17 жовтня 2024 року № 44, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу в рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: роботи за записами трудової книжки від 16 січня 1980 року НОМЕР_4 оскільки прізвище « ОСОБА_1 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_1 », на титульній сторінці відсутні печатка та підпис відповідальної особи, яка видала трудову книжку; роботи за записами трудової книжки від 29 березня 1988 року НОМЕР_5 , оскільки прізвище « ОСОБА_1 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_1 ».

З довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України, застрахована особа ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , найменування страхувальника СТОВ «Колос».

З витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані про набутий стаж застрахованої особи вказані з 1980 року до 2004 року (загальний стаж 19 років, 2 місяці та 26 днів) та з 2004 року ( 6 місяців, 29 днів), відомості про періоди трудових відносин у страхувальників до 2004 року - Каменский «Молдплодоовощпром» з 16 січня 1980 року по 15 травня 1980 року, Автобаза Госкино МССР з 20 травня 1980 року по 11 вересня 1980 року, райзаготконтора з 21 жовтня 1980 року по 11 листопада 1987 року, Рибницьке лісхоз об`єднання з 11 квітня 1988 року по 11 червня 1988 року, Рибницьке лісхоз об`єднання з 28 червня 1988 року по 17 жовтня 1988 року, Райпотребсоюз з 1 грудня 1988 по 22 серпня 1989 року, Каменское РУНО з 1 грудня 1989 року по 16 квітня 1990 року, Каменский консервний завод з 6 червня 1990 року по 17 вересня 1990 року, Райпотребсоюз з 22 грудня 1992 року по 10 січня 1998 року, производсвенно загатовительное и торговое предприятие райпотребсоюза з 10 січня 1998 року по 22 червня 1998 року, Каменское РЗСС Гарант-Сервис з 26 травня 1998 року по 11 грудня 2000 року, СТОВ «Колос» з 23 квітня 2002 року по 31 грудня 2003 року.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Отже, той факт, що трудові книжки НОМЕР_1 , яка заповнена уповноваженим працівником 16 січня 1980 року та НОМЕР_6, яка заповнена уповноваженим працівником 29 березня 1988 року на ім`я « ОСОБА_1 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений належними та допустимими доказами.

Також заявником підтверджено необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу для реалізації права пенсійне забезпечення.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, викладені у заяві твердження заявника щодо належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена уповноваженим працівником 16 січня 1980 року та трудової книжки НОМЕР_6 , яка заповнена уповноваженим працівником 29 березня 1988 року на ім`я « ОСОБА_1 » знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, даний факт має для заявника юридичне значення, тому заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити повністю.

Встановити факт, що трудові книжки НОМЕР_1 , яка заповнена уповноваженим працівником 16 січня 1980 року та НОМЕР_6, яка заповнена уповноваженим працівником 29 березня 1988 року на ім`я « ОСОБА_1 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 2 лютого 2013 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса місцезнаходження: 08500, вул. Саєнка Андрія, 10 м. Фастів Київська область.

Повний текст рішення виготовлено: 3 січня 2025 року.

Суддя: І. С. Мороз