Провадження №2/592/2701/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Титаренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Каплін А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву мотивує тим, що 31.08.1992 виконавчий комітет Сумської міської ради народних депутатів видав ордер на жиле приміщення № 1871, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 . 14.02.2009 ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , який рішенням суду від 14.09.2015 було розірвано та відновлено ОСОБА_7 дошлюбне прізвище - ОСОБА_8 . У житловому приміщенні зареєстровані ОСОБА_1 , її син ОСОБА_4 , колишня дружина ОСОБА_3 та онук позивача ОСОБА_5 . Після одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вони не проживали за місцем реєстрації, а відразу переїхали на орендоване житло, яке орендували до розлучення відповідно і після розлучення. Після 2015 року ОСОБА_3 не проживала за місцем реєстрації. Тобто, весь час з моменту реєстрації та по дату поданням позову відповідач не проживала за місцем реєстрації. З початку повномаштабного вторгнення, наскільки відомо позивачу, відповідач проживає за кордоном. Отже, відповідач весь час була фактично прописана за адресою: АДРЕСА_1 , однак не проживала взагалі, не сплачувала комунальні платежів, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться.

Ухвалою від 02.10.2024 суд прийняв до розгляду позовну заяву, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче судове засідання

05.11.2024 суд ухвалою закрив підготовче провадження в цивільній справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті, задовольнив клопотання представника позивача про виклик та допит свідків, вирішив викликати в судове засідання та допитати як свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали в повному обсязі, позовні вимоги просили задовольнити. Просили допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , від допиту свідка ОСОБА_9 відмовилися.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Також, як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_5 , повідомляла, що він також не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судовий розгляд просила проводити без їхньої участі.

Третя особа, ОСОБА_4 , надавав суду заяву, в якій просив проводити судові засідання без його участі у зв`язку з неможливістю бути присутнім. Також зазначив, що не заперечує проти позовних вимог, адже відповідач вже довгий час не проживає та не користується цим майном.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

31.08.1992 виконавчий комітет Сумської міської ради народних депутатів видав ордер на жиле приміщення № 1871, за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 5).

У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 6).

14.02.2009 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.2015 було розірвано та відновлено ОСОБА_7 дошлюбне прізвище - ОСОБА_8 (а.с. 10-11).

З Акту про не проживання особи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , від 03.09.2024 вбачається, що мешканцями будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ініціативою власника (мешканця) квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 складено акт про те, що за вищевказаною адресою громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за цією адресою, але фактично не проживає починаючи з 2009 року по теперішній час (а.с. 12).

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її сусідкою, працювали разом. З приводу позовних вимог зазначила, що позивач бажає виписати свою колишню невістку, яка зараз мешкає за кордоном ОСОБА_3 . Свідок проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з 1993 року, з позивачкою знайома з 1984 року. В квартирі ОСОБА_1 проживає сама вона, також раніше мешкав її син, поки не одружився. Після одруження ні ОСОБА_11 , син, ні його дружина не проживали.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Здійснення людиною свого природного права на життя пов`язано з багатьма факторами, серед яких одне із чільних місць посідає наявність у неї житла. Втрата людиною житла створює реальну загрозу для її фізичного та соціального буття. Саме тому Конституція України у ст. 30 проголошує недоторканність житла. Але юридичний зміст недоторканності житла не зводиться лише до неможливості незаконного проникнення у житло особи, його основний сенс забезпечення стабільності відносин власності чи оренди, об`єктом яких є житло будинок, квартира, кімната у гуртожитку тощо. Стабільність цих відносин забезпечується різноманітними цивільно-правовими засобами, зокрема, чітким законодавчим закріпленням підстав примусового припинення права на житло.

Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК України), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання в жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Отже, збереження або втрата права користування житлом за відсутніми мешканцями, в будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто, волі, намірів та свідомих дій цих осіб щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні.

Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Зважаючи на викладене, оскільки відповідач не проживала і не проживає за місцем своєї реєстрації, обов`язків щодо утримання житла не виконує, особистих речей відповідача в житлі не має, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому остання зареєстрована. Також суд ураховує письмову заяву відповідача, якою вона не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий у розмірі 1211 грн 20 коп.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати при оплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення 31.12.2024.

Суддя В.В. Титаренко