Провадження № 2/750/3242/24
У Х В А Л А

30 грудня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкулова І.П., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України при пред`явленні позовної ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", Комунального підприємтва «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради, Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про поділ особових рахунків,

в с т а н о в и л а :

27 грудня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідачів про поділ особових рахунків у квартирі АДРЕСА_1 та звільнення його від сплати заборгованості за комунальні послуги у період до 11 червня 2024 року.

Дана позовна заява має бути залишена без руху з наступних підстав.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивачем не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на скрутний матеріальний стан.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок, звільнити сторону від сплати судового збору, а підставою, зокрема, для звільнення судом від сплати судового збору є врахування майнового стану сторони.

При цьому, обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Позивачем до позовної заяви додано, зокрема, відомості про відсутність доходів за 2023 рік, однак такі в повній мірі не свідчать про загальний майновий стан позивача.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, необхідно зазначити, що визначення майнового стану фізичної особи, крім довідки про доходи, включає в себе також відповідну інформацію про наявність володіння та користування особою рухомим та нерухомим майном, банківські документи про наявність або відсутність на рахунку коштів, тощо.

Виходячи із правового аналізу норм права, які регламентують дані правовідносини, відстрочення сплати судового збору є мірою, яка застосовується за наявності обставин, коли судом встановлено документально підтверджену майнову неможливість сплати особою судового збору у певному розмірі на даний час. Таким чином, застосування вказаних норм права проводиться судом з врахуванням майнового стану сторони.

У зв`язку з викладеним, для вирішення питання щодо застосування статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно надати суду належні та достатні докази, у розумінні статей 77, 80 ЦПК України, на підтвердження майнової неможливості на даний час сплати ним судовий збір. Зокрема, необхідно надати суду відповідну інформацію про наявність володіння, користування рухомим та нерухомим майном, банківські документи про наявність або відсутність на рахунку коштів, тощо.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належні та достатні докази на підтвердження дійсного матеріального стану або сплатити судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п/п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору у даній справі становить 9689 грн. 60 коп. (за дев`ять вимог немайнового характеру), який, у разі не надання належних доказів на обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, необхідно буде сплатити позивачу (отримувач: ГУК у Черніг.обл/Деснянс. р-н/22030101; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0025741; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)) та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", Комунального підприємтва «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради, Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради про поділ особових рахунків - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 3 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя