У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участі секретаря судового засідання Маняка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг,-

у с т а н о в и в:

25.12.2023 року судом у цивільній справі №308/20791/23 постановлено ухвалу, якою провадження в справі за позовом ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору. Повернуто ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» судовий збір в сумі 2 147,20 грн., сплачений при зверненні до суду з позовною заявою згідно платіжного доручення №122710 від 15.05.2023 року та платіжної інструкції №173261 від 15.11.2023 року.

29.12.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Чекан В.В. подано до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за відсутності учасників справи, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилося.

Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Так, частиною 1 статті 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (пункт 2 частини першої);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Частина третя статті 142 ЦПК України, на яку покликається представник позивача, який просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тобто правовою підставою для закриття провадження у справі повинен бути п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Разом з тим, провадження по справі судом закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, так як відповідач ОСОБА_1 повністю сплатив позивачу спірну заборгованість, що зумовило відсутність предмету спору між сторонами.

Відтак, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі № 199/9188/16-ц, провадження № 61-12504св20.

Так, Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 у справі № 199/9188/16-ц зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суди попередніх інстанцій не врахували положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України, а тому дійшли помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) є, відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України, підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Таким чином, враховуючи те, що, провадження по справі судом закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами, а стаття 142 ЦПК України не містить положення про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в разі закриття провадження в справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (за відсутністю предмета спору), суд вважає відсутніми правові підстави для стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача.

Керуючись ст. ст. 142, 255, 258, 260, 270 України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» адвоката Чекан Вікторії Василівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.ГОЛЯНА