Справа № 175/5596/23
Провадження № 2/175/1431/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

13 грудня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рожкової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 січня 2019 року в розмірі 41409,83 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34286,88 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 7122,95 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 2684,00 грн.

Представник позивача надав клопотання в якому зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим відправленням №937, відзив на позовну заяву не подавала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 23 січня 2019 року. В анкеті заяві відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідає строку дії картки.

23 січня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої сторони погодили наступні умови кредитування:

- тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 800 000 грн. (п.1.2 Договору);

- тип кредитної карти: Картка «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2 Договору);

- процентна ставка, відсотків річних 42,0% (п.1.3 Договору);

- кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору);

- розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, або 10% заборгованості але не менше ніж 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 Договору);

- проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60% (п.1.5 та п.2.1.1.2.12 Договору).

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці у користування кредитні кошти.

Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та у виписці за договором.

Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 січня 2019 року вбачається, що станом на 13 червня 2023 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 41409,83 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34286,88 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 7122,95 грн.

Як вбачається з виписки по рахунку за період з 23 січня 2019 року по 23 червня 2023 року, наданої позивачем, відповідачка активно користувалася кредитною карткою, знімала кредитні кошти, частково погашала заборгованість за договором та знову користувалася кредитними коштами.

Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по кредитному договору у відповідачки утворилася вищевказана заборгованість.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 72 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За таких обставин, суд вважає, що позивачем надані підтвердження про конкретні запропоновані відповідачці умови оплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, документи, які наявні в матеріалах даної справи та містить підпис відповідачки, можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, що підтверджується випискою по картковому рахунку відповідачки та розрахунком заборгованості.

Доказів на спростування заборгованості відповідачкою суду не надано.

Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому є всі підстави для задоволення позову щодо присудження до стягнення на користь позивача з відповідачки вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 січня 2019 року у розмірі 41409,83 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34286,88 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 7122,95 грн., а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн., а всього стягнути 44 093,83 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.