Провадження № 2/0203/1383/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.11.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

18.06.2024 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2024 року про передачу справи для розгляду за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи №753/10379/247 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі позивач, М(Т)СБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 : 160000,00 грн сума регламентної виплати за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу; 2639,00 грн витрати, пов`язані із встановленням розміру збитків; 2422,60 грн судовий збір.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 15.08.2022 на автодорозі Київ-Чоп між автомобілем, марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 сталося ДТП, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 15.09.2022 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні ДТП, яке мало місце 15.08.2022 року, та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована за полісом, який би мав дію на території України, та враховуючи, що загальний розмір шкоди, спричиненої власнику автомобіля марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 162125,00 грн, М(Т)СБУ в межах ліміту страхової відповідальності власнику пошкодженого транспортного засобу з причіпом було виплачено страхове відшкодування у розмірі 160000,00 грн.

Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку не відшкодувала М(Т)СБУ суму виплаченого страхового відшкодування, то позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідач у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2024 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку регресу було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з підстав, визначених у п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2024 року позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України було залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2024 року, у зв`язку з усуненням позивачем недоліків, зазначених в ухвалі суду від 01.07.2024 року, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання 05.11.2024 року сторони не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

27.08.2024 року в системі «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутністю, а також вказала, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

При цьому у заяві від 27.08.2024 року представник позивача повідомила суд про те, що за змістом позовної заяви в її мотивувальній частині вона допустила описку та просила суд вважати належною мотивацію про те, що відповідно до абз. 1 ст. 28 Закону №1961-IV, шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу, належить до шкоди, заподіяної майну. Відповідно до п.1 Постанови Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №109 від 30.05.2022 року (в редакції чинній на момент ДТП) встановлено розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000,00 гривень на одного потерпілого.

Відповідач повторно не з`явилась у судове засідання, причини неявки суду не повідомила.

Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, 247, 280-283 ЦПК України розглянув справу за відсутності учасників справи в порядку заочного розгляду за наявними в матеріалах справи письмовими доказами та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Під час судового розгляду справи суд дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Буського районного суду Львівської області від 16.09.2022 року, справа №943/1029/22, провадження №3/943/612/2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850,00 грн.

За змістом постанови вказано, що 15.08.2022 року на автодорозі Київ-Чоп сталося ДТП за участі автомобіля, марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом марки «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , які отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки.

Вказана постанова суду набрала законної сили станом на 27.09.2022 року.

Згідно з відповіддю від НПУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водій ОСОБА_1 , не застрахована, а цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом марки «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , водій ОСОБА_2 , застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» (страховик), страховий поліс на автомобіль, серії НОМЕР_4 , страховий поліс на причіп, серії ЕР №205772060, діє до 06.09.2022 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 , транспортний засіб, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстровано за власником ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_6 , причіп, марки «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за власником ОСОБА_4

19.08.2022 року до М(Т)СБУ звернувся ОСОБА_4 із повідомленням про ДТП, в якому зазначив, що 15.08.2022 року о 16:30 годині сталося ДТП за участі транспортних засобів: автомобіля, марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом марки «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2

10.11.2022 року до М(Т)СБУ звернувся ОСОБА_4 із заявою про здійснення належного йому відшкодування на вказаний ним розрахунковий рахунок в банку АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до листа директора Департаменту врегулювання страхових випадків ТДВ «СК «ГАРДІАН» Богуш М.Є. за вих. №20/05/24/6 від 20.05.2024 року, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта»: №UA166(є)-17639522 від 14.08.2022, зі строком дії з 15.08.2022 по 14.12.2022, забезпечений транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser 150», державний номерний знак НОМЕР_1 , був чинний на дату та час ДТП, а саме: 16:51 година 15.08.2022 року; звернень із повідомленням про ДТП або заяви про виплату страхового відшкодування по ДТП, що сталося 15.08.2022 року на 476 км + 550 м автодороги Київ-Чоп, за участю забезпеченого транспортного засобу, марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , не надходило; в договорі страхування зазначено перелік країн, де поліс діє, і Україна там відсутня, тобто на території України поліс не діяв.

Отже, відповідно до вказаного вище листа страхової компанії ТДВ «СК «ГАРДІАН», поліс, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , за умовами договору страхування, на території України не діє.

Відповідно до полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-205772060 та №ЕР-205771795, строком дії з 07.09.2021 року по 06.09.2022 року включно, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, автомобіля, марки «MAN», модель TGX 24.440, державний номерний знак НОМЕР_2 , та причіпу, марки «Krone», модель ZZP 18, державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_4 (страхувальник) застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» (страховик).

Відповідно до витягу з ЦБД МТСБУ, під час перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс на транспортний засіб № НОМЕР_1 станом на 15.08.2022 року, відсутній.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №78 від 21.09.2022, складеного експертом ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 11725,00 грн.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №79 від 04.10.2022, складеного експертом ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових причіпа, марки «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 150400,00 грн.

Відповідно до розрахунків ПП «Яст Сервіс» від 30.08.2022 року, замовник ОСОБА_4 , загальна вартість наданих послуг по ремонту і технічному обслуговуванню транспортного засобу автомобіля, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить з ПДВ 19250,00 грн, а причіпа марки «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , становить з ПДВ 159500,00 грн.

Відповідно до квитанції від 03.09.2022 року ПП «Яст Сервіс», ПП «Яст Сервіс» було отримано попередньо частково оплату за надані послуги по ремонту причіпа, марки «Krone», державний номерний знак НОМЕР_3 , та автомобіля, марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , 40000,00 грн, загальна вартість робіт 178750,00 грн.

Згідно з рахунком №2109/22 від 21.09.2022 року, актом виконаних робіт від 21.09.2022 року, платіжної інструкції №935780 від 09.11.2022 року, за оплату послуг експерта М(Т)СБУ сплатило на рахунок ТОВ «Фірма «Експертиза» 2639,00 грн.

Відповідно до наказу М(Т)СБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 », тип винуватця: незастрахований, справа №85852, Департаменту фінансів було наказано сплатити на рахунок ОСОБА_4 суму у розмірі 160000,00 грн за шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

Відповідно до довідки М(Т)СБУ №1 від 15.11.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати ОСОБА_4 складає 160000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №936157 від 17.11.2022 року, М(Т)СБУ на рахунок ОСОБА_4 було виплачено страхову суму у розмірі 160000,00 грн, як виплата по справі №85852, відповідно до наказу №3/11113 від 16.11.2022 року, транспортний засіб, д.н.з. НОМЕР_2 .

Спірна правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди в порядку регресу.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 Постанови Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №109 від 30.05.2022 (в редакції чинній на момент ДТП), розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих встановлено на рівні 160000, 00 грн на одного потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень частин 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (постанова КЦС ВС від 13.02.2019 року, справа №369/13976/15?ц; постанова КЦС ВС від 27.03.2019 року, справа №806/2?1093/2011).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст. ст. 102, 106 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до ч. 3, ч. 6 ст. 139 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз викладеного вище вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача в порушення вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована на території України. Винуватість відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Отже, до позивача як до страховика, який виплатив потерпілій стороні в ДТП страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлений на рівні 160000,00 грн на одного потерпілого. При цьому позивач довів належними та допустимими доказами розмір витрат на оплату послуг судового експерта у сумі 2639,00 грн, сплата яких на користь експерта підтверджується платіжною інструкцією.

У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що позивач надав суду належні, допустимі та достатні письмові докази, що підтверджують його право на відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у загальному розмірі 162639,00 грн (160000,00 грн + 2639,00 грн = 162639,00 грн), що складається з: суми регламентної виплати за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, 160000,00 грн, витрат, пов`язаних із встановленням розміру збитків, 2639,00 грн.

Тому позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є обґрунтованими.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі встановленням розміру збитків у розмірі 2639,00 грн, та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) суму регламентної виплати за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу 160000,00 грн (сто шістдесят тисяч гривень 00 коп.); витрати пов`язані із встановленням розміру збитків 2639,00 грн (дві тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень 00 коп.), а загалом 162639,00 грн (сто шістдесят дві тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва