Справа № 761/6828/22
Провадження № 2-з/761/440/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейн Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком», третя особа: Національний банк України про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейн Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком», третя особа: Національний банк України про визнання недійсним договору позики.

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейн Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком», третя особа: Національний банк України про визнання недійсним договору позики.

У своїй заяві просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» за договором № -1920691 від 13.11.2021 року укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», та за договором про надання фінансових послуг факторингу № 2022-09-145 від 01.09.2022 року, вчинювати будь-які дії стосовно зміни сторін по справі, відступлення права вимоги за договорами, передачу прав третім особам, передачу права вимоги за договорами та укладення договорів фінансового факторингу, та нарахування заборгованості, нарахування відсотків, інших платежів за договором, до вирішення питання по суті спору та вступу рішення суду в законну силу.

Свою заяву обґрунтовує тим, що право вимоги за договором № -1920691 від 13.11.2021 року передано ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 2022-09-145 від 01.09.2022 року. Вказане спричиняє невизначеність та невідомість в рахунках, поки справа розглядається та можливості також відступити право вимоги третім особам, що в свою чергу унеможливить реальне виконання рішення або його утруднення у разі імовірного забезпечення позову.

Разом з тим, вирішуючи питання про прийняття вказаної заяви до розгляду, судом було встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що на момент подачі заяви, є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у відкриті провадження за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейн Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком», третя особа: Національний банк України про визнання недійсним договору позики, оскільки вже є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 186, 259-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейн Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші Ком», третя особа: Національний банк України про визнання недійсним договору позики - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: