ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №219/10490/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни на окрему ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2022 року (суддя Шевченко Л.В.),

в с т а н о в и в:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 вересня 2021 року на пошті під розпис отримав конверт з супровідним листом та постановою про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 30 січня 2019 року, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису №11261 від 29 листопада 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» коштів в сумі 43944,23 грн. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» і Порядку та умов вчинення виконавчого напису нотаріусом, не врахував вимог закону щодо позовної давності. Просив визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 43944,23 грн, зареєстрований у реєстрі за №11261, таким, що не підлягає виконанню.

Окремою ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2022 року постановлено довести до відома Міністерства юстиції України про допущене приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною порушення - невиконання ухвали суду від 16 листопада 2021 року, для вжиття відповідних заходів.

З вказаною окремою ухвалою не погодилася приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. та оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу від 13 січня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи. Про наявність ухвали суду Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2021 року, якою витребувано у приватного виконавця докази, остання дізналась лише з окремої ухвали від 13 січня 2022 року, яка надійшла на адресу приватного виконавця 24 січня 2022 року. Перевіркою Єдиного державного реєстру судових рішень приватним виконавцем було встановлено, що 16 листопада 2022 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області винесено ухвалу, якою витребувано у приватного виконавця Юхименко О.Л. засвідчену належним чином копію виконавчого напису №11261 від 29 листопада 2018 року. Встановивши вищенаведене, приватний виконавець на виконання вказаної ухвали невідкладно скерував на адресу суду поштовим відправленням витребувані докази, що підтверджується копією супровідного листа №1617 від 25 січня 2022 року. Тоді як варто зазначити, що як на поштову, так і на електронну адресу приватного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвала від 16 листопада 2020 року не надходила. Відтак, оскаржувана окрема ухвала підлягає скасуванню на підставі пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні першої інстанції, обставинам справи, оскільки ухвалу суду від 16 листопада 2021 року приватний виконавець не отримував. Крім того, вважає, що, постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції не повністю дотримався принципу пропорційності у цивільному судочинстві та розумного балансу інтересів, не використавши заходів процесуального примусу, як це передбачено главою 9 ЦПК України, дійшов передчасного висновку про постановлення окремої ухвали.

Учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать довідки про доставку повідомлення.

Позивач ОСОБА_1 , представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленій належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та повідомлення.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про визнання виконавчого напису, вчиненого 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 43944,23 грн, зареєстрованого у реєстрі за №11261, таким, що не підлягає виконанню. При цьому в позові позивач зазначив, що 17 вересня 2021 року на пошті під розпис отримав конверт з супровідним листом та постановою про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 30 січня 2019 року, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі вищевказаного виконавчого напису.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Топчийова Є.В. про витребування доказів. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. засвідчену належним чином копію виконавчого напису №11261, вчиненого 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 43944,23 грн. Докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали. Справу розглядом відкладено до 17 грудня 2021 року.

У зв`язку з відсутністю на час постановлення вказаної ухвали знаків для відправки поштової кореспонденції та з метою своєчасного розгляду справи ухвалу суду для виконання направлено на електронну адресу приватного виконавця Юхименко О.Л. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2021 року у судовому засіданні оголошено перерву на 13 січня 2022 року у зв`язку з ненаданням витребуваних документів.

Окремою ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2022 року постановлено довести до відома Міністерства юстиції України про допущене приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною порушення - невиконання ухвали суду від 16 листопада 2021 року, для вжиття відповідних заходів. Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 13 січня 2022 року приватний виконавець Юхименко О.Л. не виконала ухвалу суду від 16 листопада 2021 року, причину невиконання не повідомила, а за таких обставин суд позбавлений можливості здійснити всебічний і об`єктивний розгляд справи у розумні строки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 5 - 7 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

З аналізу вказаної статті вбачається, що окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Тобто, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється.

Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у пункті 39 своєї постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що розглядаючи справи, суд відповідно до статті 211 ЦПК України (1618-15) (аналогічні положення містяться і в статті 262 ЦПК України в редакції 2017 року) має виявляти причини та умови, що сприяли вчиненню порушення закону, і постановляти щодо них окремі ухвали та направляти їх відповідним органам та особам, які повинні протягом місяця з дня одержання окремої ухвали повідомити суд, який її направив, про вжиті заходи. Окремі ухвали можуть бути постановлені і при закінченні розгляду справи без ухвалення рішення (закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду), а також за наявності певних умов й до закінчення її розгляду.

Цивільний процесуальний кодекс України не зобов`язує проголошувати окрему ухвалу, проте суд повинен повідомити осіб, які беруть участь у справі, про її постановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено: «окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2018 року у справі № 911/961/17 вказано, що: «в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим».

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2018 року у справі № 922/3997/15, від 04 травня 2018 року у справі № 922/1733/17.

Повно і правильно з`ясувавши обставини у справі та встановивши, що для всебічного і об`єктивного розгляду справи необхідно витребувати у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. засвідчену належним чином копію виконавчого напису №11261, вчиненого 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 43944,23 грн та ухвалою суду 16 листопада 2021 року витребував зазначене, направивши вказану ухвалу приватному виконавцю Юхименко О.Л. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Але на час постановлення окремої ухвали 13 січня 2022 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. витребуване на адресу суду не направлено, тобто ухвалу від 16 листопада 2021 року не виконано.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що наявні достатні підстави та аргументи для постановлення окремої ухвали.

Даючи оцінку доводам приватного виконавця, викладеним у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

З викладених вище підстав окрема ухвала відповідає правилам статті 262 ЦПК України та ґрунтується на матеріалах справи.

Підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 січня 2024 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста