Справа № 314/1936/24
Провадження № 2/314/896/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м.Вільнянськ

Справа № 314/1936/24;

провадження № 2/314/896/2024;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Железняка В.К.

стислий виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 23.02.2016 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 22.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 874.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.01.2018 року справа № 314/4357/17 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.04.2018 справа № 314/4140/17 задоволений позов ОСОБА_2 та виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 ) на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 874, щомісячно у розмірі частина від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, починаючи з 11.10.2017 року.

Після припинення спільного проживання, дитина спочатку проживала з відповідачкою, але з 2019 року позивач забрав проживати дитину до себе у зв`язку з погіршення психічного захворювання відповідачки.

Даний факт підтверджується рішенням № 11 від 18.01.2022 року про визначення місця проживання дитини з батьком, складеного виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та іншими документами, які додані до позову.

З 2019 року ОСОБА_3 не проживала з матір`ю, а проживала разом з батьком, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь відповідачки та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами та визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області позов ОСОБА_1 задоволено, припинено стягнення з нього аліменти, які стягувались на підставі рішення від 06.04.2018.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить суд стягнути аліменти з відповідачки на його користь на утримання їх спільної дитини.

Позивач в судовому засіданні наполягав на позові та просив суд його задовольнити. Також позивач повідомив суд, що с початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, з кінця лютого 2022 року його донька разом з його сестрою виїхали за кордон до Німеччини де зараз і мешкають.

Представник відповідача адвокат Железняк В.К. в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, тому суд приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

29.04.2024 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину (суддя Капітонов Є.М.).

Ухвалою суду від 01.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (суддя Капітонов Є.М.).

13.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Железняка В.К.

21.08.2024 ухвалою суду задоволено самовідвід судді Капітонова Є.М.

21.08.2024 здійснено повторний авторозподіл судової справи між суддями, після розподілу справа надійшла судді Кіяшко В.О.

Ухвалою суду від 22.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухав учасників, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини в справі,

встановив

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За визначенням ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Здійснивши системний аналіз вищезазначених статей суд визначає, що першочерговим питанням, яке вирішує суд при зверненні особи до суду за захистом порушеного, невизнаного або оспорюваного права є доведення перед судом наявності цивільного (майнового або немайнового) права та належності такого права суб`єкту звернення - позивачеві. Обставина встановлення наявності цивільного права за носієм права - позивачем є першочерговою та ключовою, для подальшого вирішення питань порушення такого права (питання відносно фактів, обставин) та питання відновлення (захисту) порушеного права (застосування права).

Встановлення відсутності зв`язку між цивільним правом, на яке посилається позивача суб`єктом звернення (позивачем) виключає подальше встановлення обставин порушення такого права та вирішення питання відновлення (захисту) порушеного права, оскільки встановлення обставин відносно неналежного суб`єкта не відповідає меті та засадам цивільного судочинства.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, з 23.02.2016 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з матір`ю чи батьком.

В судовому засіданні встановлено, що на початку 2022 року після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_3 , 2016 року народження разом з тіткою (сестрою позивача) виїхали за кордон до Німеччини, де наразі і проживає разом з тіткою та перебуває на повному державному забезпеченні іноземної держави. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживала разом з батьком під час звернення позивача з відповідним позову до суду (квітень 2022 рік) та розгляду справи, та не перебуває на його утриманні з початку 2022 року.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У світлі наведених вище міркувань суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та залишення його без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

10.12.2024