Справа № 278/3812/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами як за спадкодавцем за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить визнати за нею право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на вище вказане майно.

Позивачка зазначила, що при оформленні спадщини у нотаріуса їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на вище вказаний будинок за померлою, яка за життя побудувала його, однак не зареєструвала право власності на нього.

Позивачка не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачем подано клопотання про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представником відповідача також подано клопотання про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 30).

Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 4), яка є матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 18-20).

Відповідно до довідки Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 97 від 03.01.2024 року (а.с. 22) згідно запису погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_1 за 2016-2023 р.р., житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Технічний паспорт на спірний житловий будинок виготовлено 19.02.2024 року на замовленна ОСОБА_1 (а.с. 5-8).

Згідно довідки № 970 від 01.03.2024 року, виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 62, станом до 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 9).

За інформацією із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 71, 76-77), відомості щодо права власності чи інших речових прав, іпотеки, обтяження, стосовно будинку за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Кулініч Н.А. для оформлення свідоцтва про право на спадщину на майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1 , однак постановою приватного нотаріуса за № 118/02-31 від 03.05.2024 року їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок (а.с. 10-12).

Матеріалами спадкової справи (а.с. 43-74) та довідкою нотаріуса (а.с. 13) підтверджено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом майна померлої ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 3, 4ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З вищенаведеного судом встановлено, що за життя спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на успадкування якого за законом має право позивачка, а також те, що оформити спадщину на цей будинок позивачка позбавлена можливості, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, а тому суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 211, 223, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами як за спадкодавцем за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в паорядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 06.01.2025 року.

Суддя О. М. Дубовік