Провадження № 2/947/403/24
25.12.2024 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Літвінової І.А.,
секретар судового засідання Скоропуд С.О.,
Свої вимоги мотивував тим, що 06 червня 2008 року між Акціонерним - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 2008/694-Ф03.9/117, відповідно до якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 200 800,00 доларів США. Позичальник зобов`язувався повернути отримані грошові кошти не пізніше 05 червня 2018 року. У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору кредиту № 2008/694-Ф03.9/117 щодо своєчасного повернення отриманих кредитних коштів Кредитор був вимушений звернутись до суду для захисту свого порушеного права та стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.
17 листопада 2011 року Приморським районним судом м. Одеси за результатами розгляду цивільної справи № 2-2234/11 ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 2008/694-Ф03.9/117 117 від 06.06.2008 в розмірі 2 333 124 гривень (два мільйони двісті тридцять три тисячі сто двадцять чотири) гривень 91 копійок. Зазначене рішення Позичальником не виконано. Відтак, грошове зобов`язання визначене таким рішенням суду вважається простроченим.
За результатами здійсненого автоматизованого розподілу справи між суддями Київського районного суду м. Одеси головуючим визначено суддю Літвінову І.А.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
У судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи за відсутності відповідача.
В ході розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 06 червня 2008 року між Акціонерним - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 2008/694-Ф03.9/117.
Відповідно до умов Договору Кредитор зобов`язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 200 800,00 доларів США. Позичальник зобов`язувався повернути отримані грошові кошти не пізніше 05 червня 2018 року.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2011 року по справі № 2-2234/11 позовні вимоги АТ «УкрСоцбанк» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитом станом на 23.11.2009 року у розмірі 2 333 124 гривень 91 копійок, що включає в себе: заборгованість за кредитом 199 269,44 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1592162,83 гривень; заборгованість за відсотками 32887,80 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 262773,52 гривень; - пеня за несвоєчасне виконання 381925,03 гривень; штраф за порушення підпунктів 3.3.7., 3.3.8 Договору кредиту 12048,0 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 96263,52 гривень, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 850,00 гривень.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2008/694-Ф03.9/117 від 06.06.2008 року за ст. 625 ЦК України (3% річних) та інфляційних витрат, загальна заборгованість відповідача за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року складає 1 138 546,19 гривень.

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до п. 1 передавального акту від 15.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк».

30 листопада 2022 року АТ «Альфа-Банк» було змінено найменування на АТ «Сенс-Банк», про що були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу відповідач не скористалась процесуальним правом надати докази на спростування визначеного позивачем розміру заборгованості та підтвердження факту належного виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2011 року.

Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів; передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідна правова позиція встановлена постановою Верховного суду України від 30 березня 2016 року у справі №5-86кз16.

Як встановлено ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до правової позиції встановленої Постановами Верховного суду України від 30 березня 2016 року у справі № 5-86кз16, від 02 вересня 2015 року у справі № 6-369цс1 та від 22 березня 2017 року у справі № 363/3858/15-ц, які відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, встановлено, що наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє права на стягнення 3% річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 цього Кодексу.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи те, що відповідач не виконала рішення суду від 17 листопада 2011 року, продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні витрати за увесь час прострочення, а саме з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Сенс Банк» (; адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення 3% річних від суми простроченої заборгованості та інфляційних витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (; адреса: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) 3 (три) відсотки річних від суми простроченої заборгованості та інфляційні втрати у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання у розмірі 1 138 546 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок шість) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, адреса: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) сплачений судовий збір в розмірі 17 078 (сімнадцять тисяч сімдесят вісім) гривень 19 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського районного суду м. Одеси.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Днем складення повного заочного рішення суду є 07 січня 2025 року.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі та відповідати вимогам, встановленим статтею 285 ЦПК України.

Суддя: І. А. Літвінова