Справа № 450/6263/23 Провадження № 2/450/576/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про (предмет позову): стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 278546-КС-004 про надання кредиту від 14.10.2021 року, що становить 169 606,44 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 34 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 132 869,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 737,44 грн.; стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) сплачений судовий збір в розмірі 2 147,20 грн.,

підстава позову (позиція позивача):

станом на 02.11. 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 278546-КС-004 про надання кредиту та чотирьох додаткових угодах до нього складає 169 606,44 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту-34000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 132 869,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 737,44 грн.

Відповідач в позасудовому порядку погасити заборгованість не бажає, тому позивач змушений звертатися до суду.

Позиція відповідача: ОСОБА_1 визнає факт укладення кредитного договору 14.10.2021 року в електронній формі № 278546-КС-004 та надання йому кредиту у розмірі 25 000,00 грн. з оплатою відсотків (річна процентна ставка 3 584,96 відсотка), яка становить 9, 82 відсотки в день. Відповідач погасив перед позивачем 11 225, 00 грн. відсоткова ставка завищена, тому відповідач вважає, що відсотки за користування кредитними коштами можуть бути стягненні з нього у розмірі 1 відсоток у день від загального розміру кредиту. Додаткові угоди про які вказує позивач він не акцептував, тому і заборгованість за такими угодами він не визнає.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

30.01.2024 року ухвала суду про відкриття провадження у справі;03.04. 2024року відзив на позовну заяву; 12.04. 2024року відповідь на відзив.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

14.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 278546-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Подальші угоди укладалися у такий же спосіб. ТОВ «БІЗПОЗИКА» 14.10.2021 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 278546-КС-004 про надання кредиту. 14.10.2021 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 278546-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1035 , на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.8647 процентів за кожен день користування Кредитом. Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою про видачу коштів.

Також, 22.10.2021року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту.

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 25 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 350,00 грн.

Також, 23.11.2021року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 05.07.2022р.». Також сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 265днів.».

26.12.2021року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 02.10.2022р.» Також сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 354днів.».

17.02.2022року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 4 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 16.02.2023р.». Також сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 491 днів.».

До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 278546-КС-004 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 278546-КС-004 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 278546-КС-004.

Позичальник ОСОБА_1 , на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 278546-КС-004 на загальну суму 13 225,00 грн. у Боржника станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за Договором № 278546-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 169 606,44 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту-34 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 132 869,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 737,44 грн. /розрахунок заборгованості станом на 03.11. 2023 року/.

Суд вважає доведеним факт укладення 14.10. 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту та 22.10.2021року укладення Додаткової угоди № 1 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту; 23.11.2021року укладення Додаткової угоду № 2 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту; 26.12.2021року укладення Додаткової угоду № 3 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту; 17.02.2022року укладення Додаткової угоду № 4 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту.

Пунктом 1 ч. 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно із ч.1 ст.1049 цього ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Конституційний суд України у рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 зазначив таке: Україна як соціальна, правова держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів (стаття 1, частина четверта статті 13, частини перша, четверта статті 42 Конституції України) . В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша, друга статті 8 Основного Закону України). Регулювання договірних цивільних відносин здійснюється як самостійно їх сторонами, так і за участю держави відповідно до положень Цивільного кодексу України. Одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Кодексу. Разом з тим зазначена свобода є обмеженою - межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності. Конституційний Суд України вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Конституційний Суд України виходить також з того, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт,

послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Кодексу) .

Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Конституційний Суд України бере до уваги також положення актів міжнародного права. Так, у пунктах 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 року N 39/248 (995_903) зазначено такі цілі: сприяти країнам у встановленні або подальшому забезпеченні належного захисту свого населення як споживачів; сприяти створенню структур виробництва і розподілу, здатних задовольняти потреби і запити споживачів; заохочувати високий рівень етичних норм поведінки тих, хто пов`язаний з виробництвом і розподілом товарів та послуг для споживачів; сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою всіх підприємств на національному і міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах; заохочувати створення ринкових умов, що надають споживачам більший вибір при нижчих цінах. При цьому уряди повинні розробляти, укріплювати та продовжувати активну політику захисту інтересів споживачів. Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної Асамблеї Ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, зокрема, передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача.

У Директиві 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року щодо несправедливих видів торговельної практики зазначається, що фінансові послуги через їхню складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і, таким чином, ефективного вибору. Для підтримання впевненості споживачів загальна заборона несправедливих видів торговельної практики однаковою мірою повинна застосовуватися до тих із них, що виникають як за межами контрактних відносин між торговцем та споживачем, так і під час виконання укладеного контракту (пункти 9, 13, 14 преамбули зазначеної Директиви). За змістом Директиви 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів важливим для забезпечення довіри споживачів є пропонування ринком достатнього ступеня їх захисту. При цьому в зазначеній Директиві відповідні права споживачів регламентуються на доконтрактній стадії, а також на стадії виконання кредитної угоди.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Захист інтересів споживачів фінансових послуг є метою державного регулювання ринків фінансових послуг також відповідно до пункту 2 статті 19 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12 липня 2001 року № 2664-III (далі - Закон про фінансові послуги). Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За частиною першою статті 11 Закону між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Суд вважає, що умови Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту, додаткових угод до нього в частині розмір відсоткової ставки є несправедливими. Відповідно до Додаткових угод №1-4 до Договору № 278546-КС-004 про надання кредиту, строк дії кредитних зобов`язань становить 491 день, при ставці 0.8647 процентів за один день на суму прострочення кредиту. Проте, позовних вимог про визнання умов Договору № 278546-КС-004 та додаткових умов до Договору № 278546-КС-004, в частині нарахування відсотків по Договору № 278546-КС-004 , недійсними перед судом завлено не було. Суд не вправі зменшувати відсоткову ставку про що вказує відповідач, оскільки відповідач зустрічного позову про внесення змін до Договору № 278546-КС-004 не заявляв.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по тілу кредиту-34 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 132 869,00 грн. Сума прострочених платежів за комісією - 2 737,44 грн. стягненню не підлягає, оскільки перед судом не доведено здійснення позивачем дій чи бездіяльності, що було б підставою для нарахування комісії.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 259 -261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА", - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 278546-КС-004 про надання кредиту від 14.10.2021 року, 166 869, 00 грн. (сто шістдесят шість тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн. 00 коп.) з яких: прострочених платежів по тілу кредиту - 34 000,00 грн; прострочених платежів по процентах - 132 869,00 грн.

У стягненні з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 278546-КС-004 про надання кредиту від 14.10.2021 року прострочених платежів за комісією - 2 737,44 грн., - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) 1668,69 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят вісім грн. 69 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411).

Повне рішення складено 23.08.2024 року.

СуддяЄ. О. Данилів