Справа № 695/1761/23
Провадження № 2/761/2823/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення пені, суми інфляційного збільшення боргу та три проценти річних, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення пені, суми інфляційного збільшення боргу та три проценти річних.

У своїй позовній заяві просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП від простроченої суми в період з 25 липня 2022 року по 09 листопада 2022 року, а саме: пеня за прострочення заборгованості - 9 369,61 гривень; сума інфляційного збільшення боргу - 3 733,21 гривень; три проценти річних від простроченої суми - 592,14 гривень.

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 10.11.2019 року в с. Вознесенське, Золотонський р-н., Черкаська обл., по вул. Центральна сталася дорожньо-транспортна пригода під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , у результаті чого остання померла на місці. Відповідальність водія ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП, була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 150674489 у ТДВ «СК «ГАРДІАН». 11.04.2022 Позивач звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» з заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідності до ухвали Черкаського апеляційного суду від 25.07.2022 (справа 695/439/20, провадження № 11-кп/821/221/22), вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2022 року, щодо ОСОБА_2 залишення без змін. 09.11.2022 Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування Позивачеві у загальному розмірі 60 757 грн. На переконання Позивача, виплата страхового відшкодування повинна була відбутись 25.07.2022, проте виплату було здійснено лише 09.11.2022 року, а тому просить стягнути штрафні нарахування.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2023 року матеріали справи було передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року було відкрито провадження у справі.

27 лютого 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

04 березня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якого представник позивача просив задовольнити позов.

13 березня 2024 року на адресу суду надійшли заперечення, відповідно до змісту яких представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач своїх представників в судове засідання не забезпечили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив.

За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне.

10 листопада 2019 року в с. Вознесенське, Золотонський р-н., Черкаська обл., по вул. Центральна сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи забезпеченим ТЗ «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області зі сторони с. Богуславець у напрямку ст. Пальмира, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , у результаті чого остання померла на місці.

Внаслідок даної пригоди ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 .

Відповідальність водія ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП, була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 150674489 у ТДВ «СК «ГАРДІАН».

Відповідач визнає факт укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-150674489 (електронний поліс), на умовах якого була застрахована цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка на законних підставах володіє транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 . Страхова сума за договором за шкоду, завдану майну, становить 130 000 грн., франшиза - 1 500 грн.

Правовідносини, що випливають із зазначеного договору, врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом, а саме Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

01 лютого 2022 року Черкаським районним судом Черкаської області ухвалено вирок у справі № 695/439/20, яким водія забезпеченого ТЗ «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 визнано винним у спричиненні ДТП.

У відповідності до ухвали Черкаського апеляційного суду від 25 липня 2022 року (справа 695/439/20, провадження № 11-кп/821/221/22), вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2022 року, щодо ОСОБА_2 залишення без змін та скаргу апелянта залишено без задоволення.

11 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» з заявою про виплату страхового відшкодування.

06 вересня 2022 року Відповідач отримав від представника ОСОБА_4 , лист-вимогу до якого було додано копію вищезгаданої ухвали Черкаського апеляційного суду у справі № 695/439/20.

09 листопада 2022 року. Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування Позивачеві у загальному розмірі 60 757 грн., з яких 50 076 грн. - відшкодування моральної шкоди, 7 015 грн.; відшкодування витрат, понесених у зв?язку із встановлення пам?ятника, 3 666 грн. - відшкодування витрат на поховання.

Дана обставина підтверджується платіжним дорученням № 166930 від 09.11.2022р.

Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК, підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожній особі надано право звернутися до суди за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначаючи один із способів захисту цивільних прав та інтересів - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Керуючись ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 22 квітня 2022 року позивачем було направлено на поштову адресу ТДВ «СК «ГАРДІАН» заяву на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик и межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоди, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності пов`язана із смертю потерпілого» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (y випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоди, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, 90-денний термін для прийняття рішення та сплати належного позивачеві страхового відшкодування в ТДВ «СК «ГАРДІАН» спливав 15 липня 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, та вказане визнано сторонами, на той час в Черкаському Апеляційному Суді здійснювався розгляд кримінальної справа 695/439/20 (провадження № 11-кп /821/221/22) відносно ОСОБА_2 (винуватця ДТП), рішення страховика та сплата страхового відшкодування мала б відбутись після закінчення апеляційного розгляду справи та винесення апеляційного рішення.

Дана обставина також підтверджується листом-відповіддю № 14-0004/50586 від 25.07.2022 року, що надана Національним Банком України.

На переконання сторони Позивача, виплата страхового відшкодування повинна була відбутись 25 липня 2022 року (дата постановлення ухвали Черкаського апеляційного суду від 25 липня 2022 року у справі №695/439/20), проте виплату було здійснено лише 09 листопада 2022 року, що є порушенням.

Однак суд не може погодитися з вказаним, виходячи з наступного.

Як було зазначено вище, 26 квітня 2022 року Відповідач отримав від Позивача заяву про страхове відшкодування.

Таким чином, на момент отримання вказаної заяви апеляційне провадження у кримінальній справі, порушеній за фактом спричинення спірної ДТП, завершене не було.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону №1961-IV, - страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Враховуючи, що на момент отримання Відповідачем заяви про страхове відшкодування спірна ДТП розглядалась у кримінальній справі, перебіг строку на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування був припинений до моменту отримання страховиком у цій справі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, 90-денний строк, встановлений Відповідачеві для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, почав відлік з 06 вересня 2022 року (дата отримання відповідачем від представника Позивача - ОСОБА_5 ухвали Черкаського апеляційного суду у справі № 695/439/20), та спливав 05 грудня 2022 року.

В свою чергу, Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування 09 листопада 2022 року, тобто в межах строку, передбаченого Законом.

З огляду на вищезазначене, Відповідачем не було допущено прострочення грошового зобов`язання.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При розгляді справи принципи змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині 1 статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною 1 статті 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Слід зважати, що рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав. При цьому слід зважати, що рівність учасників процесу встановлюються не обмежено в конкретному судовому процесі, а стосовно всіх суб`єктів, які звернулися до суду за захистом своїх прав. Рівність має забезпечуватися навіть в окремих непов`язаних судових провадженнях.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при дослідженні доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Рішенням у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії», заява №12952/87 від 23.05.1993 року).

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №18390/91 від 09 грудня 1994 року).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суомінен проти Фінляндії», заява №37801/97 від 01 липня 2003 року).

За таких обставин, враховуючи, що позивачем належних та допустимих доказів, що вказували б на те відповідачем було порушено строки виплати страхового відшкодування, позивачем не надано, доводи відповідача на свій захист позивачем не спростовані, тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову слід відмовити у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі ст.ст. 11, 16, 22 ЦК України, з урахуванням положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 55, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення пені, суми інфляційного збільшення боргу та три проценти річних - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»», адреса місцезнаходження - м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96, .

Повний текст рішення виготовлений 08 травня 2024 року.

Суддя: