Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3031/23 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/3031/23 за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бобчика Ігоря Миколайовича, на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 6 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 11 січня 2019 року між АТ «Альфа Банк», яке в подальшому змінило назву на АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631085206 (кредитний договір), відповідно до якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачеві кредиту. Проте ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 90161,05 грн, яка складається із поточної заборгованості за тілом кредиту у сумі 52131 грн. 10 коп., простроченої заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 35879 грн. 09 коп., заборгованості зі сплати відсотків у сумі 359 грн. 28 коп. та простроченої заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 1791 грн. 58 коп.

Таким чином, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість у розмірі 90161,05 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 6 жовтня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631085206 від 11.01.2019 року у розмірі 90161,05 грн. та 2684 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвоката Бобчик І.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що відповідач дізнався про ухвалене рішення лише після того, як отримав постанови про відкриття виконавчого провадження і арешт коштів від 04.12.2023 року, винесених приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є. О., а саме на початку січня 2024 року, а тому був позбавлений можливості захищати свої права в суді першої інстанції.

Зауважує, що ані Закон України «Про поштовий зв`язок», ані Правила вручення поштового відправлення не передбачають для судових повідомлень, направлених рекомендованим листом, складання довідки із зазначенням причини повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання», яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене не є причиною невручення, а є причиною повернення. Отже, у разі повернення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», мають зазначатись причини невручення, а не причини повернення такого рекомендованого листа.

Також посилається на те, що розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також вказує, що розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 61, який містить аналогічні положення. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 Закону.

Стверджує, що з розрахунку заборгованості вбачається, що з 24.02.2022 року та впродовж дії воєнного стану нараховувалась комісія за обслуговування кредиту та розрахунково-касове обслуговування основної картки, яка на підставі вказаних норм закону стягненню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 січня 2019 року ОСОБА_1 підписав оферту на укладання угоди про надання кредиту № 631085206, якою відповідач запропонував АТ « Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ « Сенс Банк», відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, а також просив повідомити реквізити рахунку та випустити на його ім`я платіжну карту МС DEBIT WORLD, строком дії три роки, з лімітом кредитної лінії у розмірі 200000 грн. та сплатою відсотків за користування коштами відновлювальної кредитної лінії у розмірі 26 % річних.

Цього ж дня представником АТ «Альфа-Банк» та відповідачем підписана анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

Окрім того, відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо основних умов кредитування, у тому числі й щодо строку кредитування ( 12 місяців з можливістю пролонгації), реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту.

Обгрунтовуючи вимоги, банк надав суду розрахунок, у якому зазначено, що станом на 22 січня 2023 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 90161,05 грн., та складається із поточної заборгованості за тілом кредиту у сумі 52131 грн. 10 коп., простроченої заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 35879 грн. 09 коп., заборгованості зі сплати відсотків у сумі 359 грн. 28 коп. та простроченої заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 1791 грн. 58 коп.

Відповідно до статей 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зміст підписаної відповідачем оферти свідчить про те, що відповідач надав згоду на встановлення кредитного ліміту у розмірі 200000 грн., а також нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 26 % річних. Проте строк кредитування не зазначений в оферті.

Оскільки відповідачем не спростований факт наявності заборгованості зі сплати тіла кредиту у розмірі 52131 грн. 10 коп., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення цих позовних вимог.

Однак, враховуючи ту обставину, що банк вправі нараховувати проценти за користування кредитом лише в межах строку кредитування, а такий строк не був погоджений сторонами, суд позбавлений можливості перевірити здійснений позивачем розрахунок заборгованості зі сплати простроченого тіла кредиту та процентів.

Отже, без наданих підтверджень про погодження між сторонами строку кредитування, й за відсутності в підписаній відповідачем оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки інформації про строк кредитування, позовні вимоги про стягнення простроченого тіла кредиту у розмірі 35879 грн. 09 коп., відсотків у сумі 359 грн. 28 коп. та прострочених відсотків у розмірі 1791 грн. 58 коп. не підлягають до задоволення.

Що стосується наявного в матеріалах справи підписаного відповідачем паспорта кредиту, слід зазначити наступне.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 зроблено висновок про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, так і договорів ( дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується у його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісті.

Таким чином, паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору.

Отже, сторони не погодили у встановленому законом порядку строк кредитування, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення простроченого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

Таким чином, рішення суду слід змінити, зменшивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк", із 90161 грн. 05 коп. до 52131 грн. 10 коп., а також зменшивши розмір судового збору із 2684 грн. до 1529 грн. 88 коп. ( пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 57 %).

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1892 грн.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бобчика Ігоря Миколайовича, задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 6 жовтня 2023 року змінити, зменшивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк", з 90161 грн. 05 коп. до 52131 грн. 10 коп., а також зменшивши розмір судового збору із 2684 грн. до 1529 грн. 88 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 1892 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: