ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9603/23

Провадження № 22-ц/4820/190/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта адвоката Вітязь О.П.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2023 року, суддя Павловська А.А., у справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

встановив:

В квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Кей-Колект», ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М. 21.10.2022 року, укладеного між ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_3 , та скасувати його державну реєстрацію.

В обґрунтування позову вказала, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2022 року у справі №686/11191/22 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

18.04.2023 року їй стало відомо, що 21.10.2022 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Однак, продаж майна, обіг якого був обмежений у зв`язку із накладенням арешту, порушує публічний порядок.

Продавцю було відомо про відповідні обмеження щодо продажу квартири, а відсутність зареєстрованої заборони у відповідному реєстрі в даному випадку не має правового значення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив із відсутності доказів на підтвердження тієї обставини, що ТОВ «Кей-Колект», як продавцю, на момент укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , було відомо про встановлення обмеження щодо вільного обігу даного майна у зв`язку із накладенням арешту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та не встановлено дійсних обставин справи. Зокрема, не з`ясовано, чи було відомо ТОВ «Кей-колект» на час укладення спірного договору про судову заборону на відчуження спірної квартири.

При цьому апелянт ствердив, що матеріали судової справи, в якій судом було накладено арешт на квартиру, містить доказ направлення судом на адресу ТОВ «Кей-колект» відповідного повідомлення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 послалася на законність та обґрунтованість судового рішення, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В суді представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в суді визнав доводи апелянта.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 11.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в забезпечення зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . На підставі цього договору приватним нотаріусом Оксанюк А.А. було зареєстровано заборону на відчуження вищезазначеної квартири.

АКІБ «Укрсиббанк» відступило право вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ТОВ «Кей-Колект», що визнано сторонами та не оспорюється.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2022 року у справі №686/11191/22, за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., ТОВ «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_1 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, з метою забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з договором купівлі-продажу від 21.10.2022 року, ТОВ «Кей-Колект» відчужило квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (а.с. 12-15).

Під час укладення спірного договору приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М., (абзац 3 п.п. 1.4. п. 1 Договору), було встановлено, що квартира в іпотеці, під забороною (арештом) відчуження не перебуває, що підтверджено відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.10.2022 року, індексний номер 312972494.

15.05.2023 року до Державного реєстру речових прав внесено інформацію про наявність арешту спірної квартири на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №67594462 від 15.05.2023 року, на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду №686/11191/22 від 07.06.2022 року.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з частиною першою та другою статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У позовній заяві позивач послався на порушення відповідачами публічного порядку, відповідно до положень статті 228 ЦК України, при укладенні спірного правочину.

Категорії публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку. З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави. Отже, положеннями статті 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

До подібних висновків щодо умов порушення публічного порядку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29.09.2020 року у справі №688/2908/16-ц (провадження №14-28 цс 20), від 20.07.2022 року у справі №923/196/20 (провадження №12-58 гс 21).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено обставин щодо того, що на час укладення спірного договору купівлі-продажу, ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_3 були обізнані про існування ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2022 року у справі №686/11191/22, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Колегія суддів також звертає увагу на те, що спірний договір не може бути визнано недійсним відповідно до положень статті 228 ЦК України, оскільки позивач, посилаючись на порушення публічного порядку, не підтвердила, що при укладенні оспорюваного правочину в його сторін була вина, яка виражалася у намірі порушити публічний порядок, доказами якої може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Вказані висновки спростовують доводи апеляційної скарги про те, що спірний правочин укладено з порушенням публічного порядку (постанова Верховного Суду від 28.08.2023 року у справі №754/16217/21).

Слід також зауважити, що правочин, учинений під час судової заборони, накладеної у справі №686/11191/22, міг бути визнаний недійсним, якби права позивача були порушені. У цьому випадку береться до уваги, що спір, в якому забезпечено позов, судом не вирішено, провадження у справі ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.05.2023 року зупинено до вирішення спору в межах даної справи.

В той же час, позивач не позбавлений права на притягнення до передбаченої законом відповідальності осіб, які посвідчили спірний договір під час судової заборони, при доведеності вини таких осіб.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі №910/15792/20.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи №686/11191/22 міститься відмітка про направлення ТОВ «КейКолект» судового повідомлення про арешт квартири, висновків суду не спростовують та на законність ухваленого рішення не впливають.

При цьому слід зауважити, що вказане поштове повідомлення жодним чином не підтверджує обставин щодо обізнаності відповідачів із судовою забороною на продаж нерухомого майна, квартири.

Судом першої інстанції було правильно надано оцінку наявним у справі доказам, застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 січня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова