16 грудня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Муратової С.О.,
за участю секретаря - Драгана О.А.,
До Київського районного суду м. Харкова 27.12.2023 надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за позивачем право власності у порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на: 1/8 частку у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 з відповідною частиною надвірних будівель літньої кухні (літ Б, Л), гаражем (літ. Г), погрібів (літ. Д, Е, Ж), сараїв (літ. Н, К, К1, М), вбиральні (літ З, И), душа (літ. О, В), воріт, огорожі (№1-3), колодязя №4-5; судові витрати покласти на позивача.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, зокрема, що згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на 1/8 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_4 . У позивача була молодша сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження сестри - м. Потсдам, НДР, Німеччина. Враховуючи, що батько позивача був військовозобов`язаним, службу проходив в м. Потсдам, НДР, Німеччина, він разом із дружиною переїхали до Німеччини, де і народилися у подружжя діти - спочатку позивач, ОСОБА_1 , через два роки - донька - ОСОБА_2 . Нажаль, метричних документів про народження сестри позивача ОСОБА_2 не залишилося, а, враховуючи, що сестра позивача народилася в м. Потсдам, на території НДР діяли закони СРСР, тому після виводу ГСВГ з Німеччини, всі записи про реєстрацію актів цивільного стану були передані в архівні органи ДРАЦС м. Москви і Московської області. Позивач - ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 . Вказаний факт підтверджується рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2021 у справі № 219/5896/21. Цим же рішенням судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в НДР м. Подстам. Батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . Батько і сестра позивача проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 . Сестра позивача ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_3 , прийняла спадщину після смерті батька, але не оформила свідоцтво про право на спадщину за законом. Рідній сестрі позивача на праві приватної власності належали 5/16 часток у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 . Сестра позивача - ОСОБА_2 ніколи не була одружена, власної сім`ї не мала. ІНФОРМАЦІЯ_3 загинула сестра позивача. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 5/16 часток у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 , які належали рідній сестрі позивача на підставі Договору дарування від 31.08.2001, та на 1/8 частку у праві власності на цей же житловий будинок, який належав ОСОБА_3 та яку донька померлого ОСОБА_2 успадкувала на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Враховуючи, що інших спадкоємців майна ОСОБА_2 не має, позивач - ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем зазначеного вище майна після смерті його рідної сестри.
Що стосується родинних відносин між батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Як вже було зазначено вище у цій позовній заяві, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження сестри - м. Потсдам, НДР, Німеччина - молодша сестра позивача. Метричних документів про народження сестри позивача ОСОБА_2 не залишилося, а, враховуючи, що сестра позивача народилася в м. Потсдам, на території НДР діяли закони СРСР, тому після виводу ГСВГ з Німеччини, всі записи про реєстрацію актів цивільного стану були передані в архівні органи ДРАЦС м. Москви і Московської області. Отримати в архівних органах ДРАЦС м. Москви і Московської області інформацію про народження ОСОБА_2 не є можливим, оскільки всі відносини між Україною та Російською федерацією припинені. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2021 у справі № 219/5896/21 встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в НДР м. Подстам. Батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . При зборі доказів у справі, представнику позивача вдалося отримати копію реєстраційної картки за формою № 1 від грудня 1999 року, яку заповнювала самостійно ОСОБА_2 про видачу паспорту ОСОБА_2 внаслідок втрати його нею. Згідно даних цієї картки, сама ОСОБА_2 зазначала інформацію про її батьків, у тому числі дані про її батька - ОСОБА_3 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2023, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 69).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, із призначенням в підготовче судове засідання (а.с. 70).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 96).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Деменкова Є.С. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 22.11.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява адвоката Деменкової Є.С., в якій просить провести судове засідання у відсутність позивача і його адвоката. Ухвалити судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Ек заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 174).
Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання протягом розгляду справи не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.
Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голуб А.І. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 16.01.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання приватного нотаріуса Голуб А.І., в якому зазначає, що в зв`язку з неможливістю бути присутньою при розгляді справи, просить розглянути справу за її відсутності і винести законне рішення на підставі наявних документів (а.с. 79).
Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач, та що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.)
У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідача.
Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ксерокопії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 30.04.1962, ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_5 , про що в книзі записів актів цивільного стану про шлюб 30.04.1962 зроблено відповідний актовий запис №837. Після реєстрацію шлюбу присвоєно прізвища: « ОСОБА_2 » (а.с. 24).
Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_4 від 31.07.1964, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьки: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с. 25).
Згідно ксерокопії форми №1, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (померла) (а.с. 12).
Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 15.03.1999, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 15.03.1999 складено відповідний актовий запис №685 (а.с. 23).
Відповідно до ксерокопії договору дарування частини житлового будинку від 15.10.2001, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10., зареєстровано в реєстрі за №3405, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подарували ОСОБА_3 1/8 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_4 . Згідно з технічним паспортом, що є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа, на земельній ділянці площею 757 кв.м. розташовані: жилий будинок літ. «А-1» (дер.обклад. цеглою), житловою площею - 62,60 кв.м., та надвірні будівлі: чотири сараї літ. «Н», «К», «К1», «М», три льохи літ. «Д», «Е», «Ж», дві вбиральні літ. «З», «И», дві літні кухні літ. «Б», «Л», душ літ. «В», огорожа №1-3, колодязь №4-5 (а.с. 30).
Відповідно до повідомлення в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Комова В. від 12.08.2020, адресованого адвокату Деменковій Є., головним управлінням розглянуто адвокатський запит №282/07 від 31.07.2020 стосовно надання інформації щодо земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 . За результатами розгляду запиту повідомляє наступне. За інформацією Відділу у місті Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, записи в яких здійснювались до 29.12.2012 та відомостей Національної кадастрової системи у Відділі не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування на земельну ділянку по АДРЕСА_4 . Повідомляє, що з 01.01.2013 набули чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» та Постанова Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», за умовами яких для оформлення правовстановлюючих документів та здійснення державної реєстрації земельної ділянки необхідне присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, внесення відомостей про земельну ділянку до бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру. Зазначає, що Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 не відноситься до компетенції територіальних органів Держгеокадастру. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 16).
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2021 встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20-21).

Згідно повідомлення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09.11.2022, адресованого адвокату Деменковій Є., Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - управління) розглянуто адвокатський запит від 06.11.2022 за вих. №691/11 щодо нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та за результатами розгляду повідомляється наступне. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 04.04.2022 за №28001/37.1/32-22 відсутність можливості доступу до приміщення (контори) приватного нотаріуса, що пов`язана з веденням активних бойових дій, а також тимчасовою окупацією внаслідок військової агресії російської федерації, виконання обов`язків у зв`язку з призовом на військову службу, перебування у територіальній обороні та інші причини, пов`язані з воєнним станом в Україні, є поважними причинами для зупинення приватної нотаріальної діяльності на підставі частити другої статті 291 Закону шляхом подання нотаріусом відповідної заяви. Інформує, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10. тимчасово зупинена з 24.02.2022 на підставі письмової заяви, яка надійшла до управління 10.10.2022 за вх. №292014/22, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та воєнним станом на території України. Договір про заміщення приватним нотаріусом ОСОБА_10 у порядку статей 29, 29-2 Закону України «Про нотаріат» з іншим приватним нотаріусом не укладався. Також повідомляє, що робоче місце приватного нотаріуса розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 13).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 поновлено строк для виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2022 ухваленого у цивільній справі №953/22788/21 у частині визначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткового строку - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17-18).

Згідно ксерокопії свідоцтва про право на спадщину від 06.10.2023, Голуб А.I., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області, посвідчує, що на підставі статті 1262 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1966 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її рідний брат, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 5/16 часток у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 , які належали померлій на підставі Договору дарування частини жилого будинку, посвідченого 31.08.2001 ОСОБА_10., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за №2723 та зареєстрованих у КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 28.09.2001 у реєстровій книзі 1 за реєстровим №30759 та зареєстрованих в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.05.2009 з реєстраційним номером 14729292. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 123,2 кв.м, житловою площею 62,6 кв.м та надвірні будівлі: літні кухні літ. Б, Л; гараж літ. Г; погріби літ. Д, Е, Ж; сараї літ. Н, К, К1, М; вбиральні літ. 3, И; душ літ. О, В; ворота, огорожі №1-3; колодязі №4,5. Право власності на зазначені 5/16 часток у праві власності на житловий будинок підлягає державній реєстрації (а.с. 28).

Відповідно до ксерокопії Витягу з Державного реєстру речових прав від 06.10.2023 №349431219, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 5/16 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 29).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Голуб А.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2023 №229/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14-15).

В мотивувальній частині постанови приватний нотаріус зазначив, зокрема, що 06.10.2023, нею, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Голуб А.I., за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підпис на якій засвідчено нотаріально та поданої його представником, заведена спадкова справа №68/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , 1966 року народження, яка постійно проживала та була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно наявної інформації вказана 1/8 частка у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з ним за однією адресою на день його смерті була прописана ОСОБА_2 , яка зі слів заявника є донькою ОСОБА_3 , але доказів даного факту надано не було. В матеріалах спадкової справи наявне тільки рішення суду щодо встановлення родинних стосунків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що не дає змогу однозначно трактувати родинні стосунки з ОСОБА_3 , Також заявником не було надано оригінал документа, який посвідчує право власності ОСОБА_3 , наявна тільки нотаріально засвідчена копія. ОСОБА_1 не подані необхідні документи, які б підтверджували родинні зв`язки ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_2 . Документи, що підтверджують право власності на 1/8 частку у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 , не були надані.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що заявницею надано достатньо доказів для встановлення факту родинних відносин.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями ст. 315 ЦПК України встановлений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

Пунктом 1 частини першої вказаної статті передбачено, що суд розглядає справу про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 7 постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Як слідує зі змісту позовної заяви, встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для визнання за позивачем своїх спадкових прав на майно після смерт батька та сестри.

Позивач скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надав відповідні докази на підтвердження вказаного факту.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема що вони є батьком та донькою.

Крім того, згідно із частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що право власності на 1/8 частку у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 з відповідною частиною надвірних будівель літньої кухні (літ Б, Л), гаражем (літ. Г), погрібів (літ. Д, Е, Ж), сараїв (літ. Н, К, К1, М), вбиральні (літ З, И), душа (літ. О, В), воріт, огорожі (№1-3), колодязя №4-5, в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 належало на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 та підлягає визнанню за позивачем, як спадкоємцем за законом.

Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258 - 259, 263 - 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), подану його представником - адвокатом Деменковою Євгенією Сергіївною (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Харківської міської ради (, адреса: м. Харків, майдан Конституції, буд. 7), третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Голуб Анна Ігорівна (адреса: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) право власності у порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на: 1/8 частку у праві власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_4 з відповідною частиною надвірних будівель літньої кухні (літ Б, Л), гаражем (літ. Г), погрібів (літ. Д, Е, Ж), сараїв (літ. Н, К, К1, М), вбиральні (літ З, И), душа (літ. О, В), воріт, огорожі (№1-3), колодязя №4-5.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: адвокат Деменкова Євгенія Сергіївна (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Харківська міська рада (, адреса: м. Харків, майдан Конституції, буд. 7).

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Голуб Анна Ігорівна (адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя С.О. Муратова