У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за невиконання умов договору щодо спільного утримання приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за невиконання умов договору щодо спільного утримання приміщення.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2023 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Передаючи справу на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва суддя посилася на приписи ч. 1 ст. 27 ЦПК України та вказував, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка віднесена до території Солом`янського району м. Києва.

09.01.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Букіної О.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку про направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У даному випадку позивач звернувся до суду із вимогами щодо стягнення із відповідача заборгованості у зв`язку із невиконанням умов договору щодо спільного утримання приміщення від 14.10.2021, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням умов договору щодо спільного утримання приміщення від 14.10.2021, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом.

Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини досить вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

Право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає в тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших прав, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права.

З огляду на наведене, суддя вважає, що прийняття справи до провадження Солом`янським районним судом м. Києва всупереч встановленим правилам підсудності свідчитиме про порушення права позивача та відповідача на розгляд справи судом, встановленим законом, тобто порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу нерухомого майна, яке розташоване у Голосіївському районі м. Києва, тому суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви підлягають направленню за територіальною підсудністю до належного суду, а саме до Голосіївського районного суду м. Києва, за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 32, 187, 353-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за невиконання умов договору щодо спільного утримання приміщення, передати на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Букіна О.М.