Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7235/24
Номер провадження2/711/2584/24
РІШЕННЯ
4 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., за участі секретаря судового засідання Бутовської Д.О., за участі представника позивача Лірника Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який представляє інтереси фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором суборенди легкового автомобіля,-
ОСОБА_1 , діючи в інтересах ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором суборенди легкового автомобіля.
Позов обґрунтовує тим, що 08.01.2024 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір суборенди легкового автомобіля від 24.11.2023 року, відповідно до якого відповідач отримав в суборенду транспортний засіб - Volkswagen Jetta, 2014 року випуску, колір синій, шасі: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 строком на 12 місяців.
Відповідно до п. 5.1. Договору суборенди відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату щотижня в розмірі - 4500 грн.
В період перебування автомобіля в суборенді відповідача відповідно до Договору суборенди, а саме з 08.01.2024 року по 28.03.2024 року відповідачем не було сплачено жодного платежу в рахунок погашення орендної плати у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі - 52 071 грн.
На його прохання сплати заборгованість, відповідач не реагує.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2024 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Зі згоди представника позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Як вбачається з позовної заяви, між сторонами виник спір щодо оплати за користуванням рухомими майном на підставі договору суборенди легкового автомобіля від 24.11.2023 року.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.
Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.
Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.
В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., ReportsofJudgment sand Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero st Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).
Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).
Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.
Відповідно до змісту статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини справи, відповідно до ч.2 статті 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу Volkswagen Jetta, 2014 року випуску, колір синій, шасі: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_4
12.12.2021 року між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір №210912, що підтверджується відповідною копією договору, яка додана до позовної заяви та засвідчена представником позивача.
Пунктом 1 договору передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар Приймає в тимчасове користування строк с троком на 36 місяців транспортний засіб марки Volkswagen Jetta, 2014 року випуску, шасі: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2
Відповідно пункту 2 договору, транспортний засіб є власністю Орендодавця і зареєстрований за ним відповідно до техпаспорта серії СТХ №360591.
Пунктом 6 договору Орендар має право використовувати транспортний засіб без будь-яких обмежень. Орендар самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності для особистих потреб, для господарської діяльності, і має право без згоди Орендодавця передавати автомобіль третім особам, укладати від свого імені договори перевезення, договори оренди, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.
24.11.2023 року між ФОП ОСОБА_2 , як «Орендарем» і ОСОБА_3 , як «Суборендарем» укладено договір суборенди легкового автомобіля, що підтверджується відповідною копією договору, яка додана до позовної заяви та засвідчена представником позивача.
Досліджуючи в судовому засіданні копію вказаного договору, суд звертає увагу на те, що згідно цього договору «Орендар» передає, а «Суборендар» бере в тимчасове володіння та користування легковий автомобіль (далі рукописним текстом) Skfabia 12 Запоріжжя н.з. НОМЕР_4 , з 08.08 VW Jetta НОМЕР_2 3VW2K7AJXFM240159.
Пунктом 3 вказаного договору передбачений порядок передачі автомобіля в оренду.
Згідно п.п.3.1 договору, автомобіль Skoda Fabia Запоріжжя, має бути переданий Орендарем та прийнятий Суборендарем протягом одного дня з моменту підписання договору.
Термін оренди складає 12 місяців з моменту прийняття об`єкту, що орендується (п.п.5.1. договору).
Відповідно до п.п.5.1. договору Суборендар сплачує орендну плату щотижня в розмірі 3500 грн. (з 08)
За таких обставин суд приходить до висновку про те, в договорі взагалі не зазначені умови передачі в суборенду автомобіля Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2 ., а п.п. 3.1. договору не містить відомостей про передачу автомобіля в суборенду.
Також, із змісту договору не можливо зробити висновок про те, за оренду якого саме автомобіля у п.п.5.1. договору, встановлена орендна плата.
Суд не приймає як належний доказ, який підтверджує заборгованість за оренду автомобіля Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2 , заяву ОСОБА_3 , подану 22.03.2024 року до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, виходячи з наступного.
Із змісту талона-повідомлення від 22.03.2024 року вбачається, що заяву ОСОБА_3 такого змісту: «01.03.2024 о 17:01 надійшла заява до РУ про те, що 01.03.2024 о 16:55 за адресо: АДРЕСА_1 . Заява, щодо шахрайських дій гр. ОСОБА_5 відносно заявника. Заявник ОСОБА_3 » зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України»
Разом з цим, талон-повідомлення не містить відомостей про те що об`єктом шахрайських дій є саме автомобіль Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2 .
У зв`язку з цим суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі наведеного, ст.ст. 759, 762, 765, 774 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), який представляє інтереси фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором суборенди легкового автомобіля - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 10.12.2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик