2/465/3226/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.12.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивує тим, що 09.11.2021 року між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №1480/21-Т/ЛВСС, згідно якого ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Ford Focus", д.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 12.12.2021 року у м.Львові по вул.Герцена, 9, сталася ДТП за участю автомобіля "Ford Focus", д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Renault Kangoo", д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася в результаті порушення порушення ПДР водієм транспортного засобу "Renault Kangoo", д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Франківського районного суду м.Львова від 30.11.2022 у справі №465/6142/22 та довідкою НПУ. Відповідно до рахунку на оплату №2616 від 16.12.2021, наданого ТОВ "Велет Авто" вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Ford Focus", д.н. НОМЕР_1 , склала 21118,28 грн., які позивач відшкодував, перерахувавши на рахунок ТОВ "Велет Авто" грошові кошти в розмірі 21118,90 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Renault Kangoo", д.н. НОМЕР_2 на момет ДТП не була застрахована, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має суброгаційне право до відповідача. 21.09.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків, однак відповідач залишив дану претензію без уваги.

Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на користь позивача 21118,28 грн., як відшкодування витрат, заподіяних позивачу, а також стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого, відзиву та будь-яких інших клопотань від такого не надходило.

Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 09.11.2021 року між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1480/21-Т/ЛВСС, згідно якого ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Ford Focus", д.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

12.12.2021 року о 12.53 год. по вул. Герцена,9 у м.Львові, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Рено Кенго" д.н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль "Форд Фокус" д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобілі отримали технічні пошкодження з матеріальнии збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5, 2.3б, 13.1 ПДР. Будучи причетним до ДТП, ОСОБА_3 , не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10 ПДР.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.05.2022 у справі №465/10321/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Отже, системний аналіз вказаних норм дозволяє прийти до висновку, що закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності кількох умов, а саме вчинення чи виявлення адміністративного правопорушення та спливу строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу. Крім того, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення стягнення, а не строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Зі змісту постанови Франківського районного суду м.Львова від 06.05.2022 року у справі №465/10321/21 вбачається, що суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, оскільки у постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3б, 2.10, 13.1 ПДР.

При цьому суду враховує правову позицію викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 у справі N 910/18319/16, відповідно до якої така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.12.2021, а також вина у такій ОСОБА_1 , визначена судовим рішення, яке набрало законної сили, в силу статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у ході розгляду даної цивільної справи.

16.12.2021 року було складено Страховий акт №006.02903121-1 та розрахунок страхового відшкодування на суму 21118,28 грн., а 17.12.2021 року платіжним дорученням №73679389 була виплачена страхова виплата за Страховим актом №006.02903121-1 від 16.12.2021 на рахунок ТОВ "Велет Авто" в розмірі 21118,28 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Renault Kangoo", д.н. НОМЕР_2 , на момет ДТП не була застрахована, що підтверджується результатами пошуку у Централізованій базі даних МТСБУ, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотньої вимоги до ОСОБА_1 .

Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 108 Закону України "Про страхування" страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду України від 22.04.2021 року у справі №759/7787/18 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених речей.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 21118,28 грн. суми майнової шкоди.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору в сумі 3028,00 гривні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 263, 265, 280, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" завдану майнову шкоду в розмірі 21118 (двадцять одна тисяча сто вісімнадцять) гривень 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування", , адреса: м.Київ, вул.Борщагівська, буд.154.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 06.01.2025.

Суддя Марків Ю.С.