Справа №:755/400/24
Провадження №: 2-о/755/40/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

до суду надійшла заява Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Таким чином, цивільно-процесуальним законом передбачений порядок захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та при зверненні до суду вказаний порядок має перевірятися судом.

Згідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду, задля виконання завдань цивільного судочинства суд має керуватися, з-поміж іншого принципом процесуальної економії, який передбачає, зокрема, ефективність, розумність та раціональності судового процесу.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Статус прокурора визначено у статті 15 Закону України «Про прокуратуру», частиною другою якої передбачено також, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі.

Заяву по цій справі підписано ОСОБА_1 та зазначено, що останній є керівником Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Однак, до заяви не додано документів, з яких можливо встановити, що ОСОБА_1 є прокурором та керівником Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Суд зазначає, що цивільно-процесуальним законом не передбачено обов`язку суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі здійснювати дії, пов`язані із самостійним пошуком відомостей щодо повноважень підписанта заяви, оскільки всебічний аналіз вищезазначених норм права, дає підстави виснувати, що саме на сторону, яка звертається до суду покладено обов`язок щодо подачі разом із заявою до суду відповідних доказів, що підтверджують право підписання такого позову.

Так, згідно до ч.ч. 4,5 ст. 6 Закону України «Про прокуратуру» інформація про діяльність прокуратури оприлюднюється в загальнодержавних та місцевих друкованих засобах масової інформації і на офіційних веб-сайтах органів прокуратури. Органи прокуратури оприлюднюють видані ними нормативно-правові акти з питань організації та діяльності прокуратури України в порядку, встановленому законом.

У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі №910/10890/19 зазначено, що відповідно до частин 4 та 5 статті 6 Закону України «Про прокуратуру» інформація про діяльність прокуратури оприлюднюється в загальнодержавних та місцевих друкованих засобах масової інформації і на офіційних веб-сайтах органів прокуратури.

Однак, суд зазначає, що відомості стосовно керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва суд позбавлений самостійно встановити, оскільки у позовній заяві прокурором не зазначено код ЄДРПОУ Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, що унеможливлює перевірку відповідних відомостей в реєстрі.

Крім того, зазначені відомості не вбачаються ні з офіційного веб-сайту Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, ні з інших офіційних веб-сайтів органів прокуратури.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отже, у зв`язку з тим, що до заяви не додано доказів, на підтвердження посадового становища підписанта та вказані обставини у суду немає можливості встановити самостійно, суд доходить висновку, що заяву по цій справі необхідно повернути.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

заяву Керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна