Провадження № 6/761/1521/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Мальцева Д.А.,

секретаря судового засідання - Процко В.М.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника стягувача: Сокуренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Києві заяву боржника ОСОБА_1 про відстрочку, розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Траєкторія» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про відстрочку, розстрочку виконання рішення суду від 13.07.2022 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Траєкторія» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 290443,57 (двісті дев`яносто тисяч чотириста сорок три 57) доларів США.

13 липня 2022 року було винесено Рішення суду про задоволення позову в повному обсязі.

Судом вирішено:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , TOB «Траєкторія» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № KIVPGA000004911 від 24.06.2005 року у розмірі 290443 (двісті дев`яносто тисяч чотириста сорок три) долара США 57 центів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ТзОВ «Траєкторія» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 118675 (сто вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять 23) гривень».

Так, 09 липня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним Андрієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 згідно якого, на підставі виконавчого листа від 25.11.2022 року, -

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ТзОВ «Троєкторія» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № К1УРСА000004911 від 24.06.2005року у розмірі 290443 (двісті дев`яності тисяч чотириста сорок три) долара США 57 центів.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ТзОВ «Троєкторія» (м. Київ, вул.Солом`янська, буд.З, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (дані: код ЄДРПОУ - 14360570, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299) судовий збір у розмірі 118675 (сто вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять 23) гривень».

В межах виконавчого провадження окрім стягнення основної суми боргу, винесено постанови про:

стягнення з боржника основної винагороди,

стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій,

арешт коштів та майна боржника.

У судовому засіданні заявник підтримав вказану заяву та просив задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Суд, вислухавши заявника та представника стягувача, дослідивши заяву про розстрочення виконання рішення суду та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 290443,57 (двісті дев`яносто тисяч чотириста сорок три 57) доларів США.

13 липня 2022 року було винесено Рішення суду про задоволення позову в повному обсязі.

Судом вирішено:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , TOB «Траєкторія» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № KIVPGA000004911 від 24.06.2005 року у розмірі 290443 (двісті дев`яносто тисяч чотириста сорок три) долара США 57 центів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ТзОВ «Траєкторія» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 118675 (сто вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять 23) гривень».

Так, 09 липня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним Андрієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 згідно якого, на підставі виконавчого листа від 25.11.2022 року, -

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ТзОВ «Троєкторія» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № К1УРСА000004911 від 24.06.2005року у розмірі 290443 (двісті дев`яності тисяч чотириста сорок три) долара США 57 центів.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ТзОВ «Троєкторія» (м. Київ, вул.Солом`янська, буд.З, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (дані: код ЄДРПОУ - 14360570, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299) судовий збір у розмірі 118675 (сто вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять 23) гривень».

В межах виконавчого провадження окрім стягнення основної суми боргу, винесено постанови про:

стягнення з боржника основної винагороди,

стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій,

арешт коштів та майна боржника.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.

При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вилив на виконання судового рішення.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19).

Положення статті 435 ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав для відстрочення (розстрочення) виконання рішення, а тому суду надана можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення, з урахуванням усіх обставин справи.

Як зазначається в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року по справі № №2а-25767/10/0570, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

Суд оцінює надані заявником доказі у сукупності як такі, що підтверджують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, та які є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними, тобто такими, які не залежать від волі відповідача, а отже, мають виключний характер.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що саме погіршення матеріального стану, пов`язаного зі збройною агресією рф, веденням воєнного стану на всій території України та встановлення інвалідності вплинуло на рівень його доходу, та є обставинами, які ускладнюють виконання відповідачем рішення суду від 13.07.2022 року.

Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання рішення суду, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Таким чином, форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін та неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлює виконання на підставі вимог законодавства.

Крім того, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

У той же час, жодних документів на підтвердження свого матеріального стану заявником не надано.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вищенаведені заявником обставини не є підставою для розстрочення виконання рішень в розумінні статті 435 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, у зв`язку з відсутню належних та допустимих доказів, які мали підтвердити позицію заявника та можуть брати враховані судом при вирішенні питання розстрочки виконання судового рішення.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для розстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви щодо розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. 16, 259, 260, 261, 263, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку, розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Траєкторія» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, якому повний текст ухвали суду не було врученому день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: