Дата документу 10.01.2024 Справа № 332/4495/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4495/23 Головуючий у 1-й інстанції: Яцун О.С.
Провадження №22-ц/807/236/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Турчинського Максима Ігоровича на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , представник, адвокат Турчинський Максим Ігорович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 9847, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 66178492 згідно постанови державного виконавця Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Каулькою Н.О. Жодних вимог про сплату будь-якої заборгованості позивач не отримував. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем зареєстрований в реєстрі за №9847 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суми заборгованості в розмірі 11 198 грн, що не підлягає виконанню.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 9847 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в загальному розмірі 11 198,00 грн.

14 листопада 2023 року ОСОБА_1 , представник, адвокат Турчинський Максим Ігорович звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справ щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року позовну заяву було задоволено. Вимогу про стягнення судових витрат з відповідача було заявлено безпосередньо в тексті позовної заяви та позивачем у 5-денний строк подано заяву про ухвалення додаткового рішення з поданням доказів. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 08 листопада 2023 року складає 3 000 грн.

На підставі вищевикладеного просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 3 000 грн, про що ухвалити додаткове рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року у задоволенні вищезазначеної заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 , представник, адвокат Турчинський Максим Ігорович подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року і постановити додаткове рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали відмовив в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення у зв`язку із тим, що сторона позивача ОСОБА_1 не зробила відповідну заяву до закінчення судових дебатів, проте, суд не взяв до уваги, що проведення судових дебатів не передбачено нормами ЦПК України, оскільки розгляд даної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Зазначає, що ОСОБА_1 було зроблено відповідну заяву про стягнення судових витрат, що складаються із виплат на професійну правничу допомогу разом із поданням до суду першої інстанції позовної заяви, а саме в тексті позовної заяви зазначено, що орієнтовні витрати позивача на адвоката у зв`язку з розглядом його позовної заяви в суді першої інстанції складає 3 000 грн, тобто ще до початку розгляду даної судової справи по суті.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», будучи належним чином відповідно до вимог процесуального законодавства повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до апеляційного суду не з`явилося, про причини неявки суд не повідомив, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що докази витрат на правничу допомогу мають бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторони зробили про це відповідну заяву. Водночас позивач або його представник до закінчення судових дебатів у справі відповідну заяву про це не робив, а порушення процедури, встановленої частиною восьмою статті 141 ЦПК України, унеможливлює задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. У зв`язку з чим,суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду поданих позивачем документів, а саме Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 01 березня 2023 року, Акту до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 01 березня 2023 року, складеного 08 листопада 2023 року, Квитанції № б/н від 08 листопада 2023 року.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Турчинький Максим Ігорович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №9847 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в загальному розмірі 11 198 грн (а.с.38-41).

ОСОБА_1 та його представник, адвокат Турчинський М.І. зареєстровані в системі «Електронний суд», у зв`язку з чим вказане судове рішення було направлено кожному окремо та доставлено до їхніх електронних кабінетів 07 листопада 2023 року (а.с.42-43).

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 , представник, адвокат Турчинський М.І. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 3 000 грн. Заява мотивована тим, що звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 вказував попередній (орієнтований) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи, у розмірі 3000, 00 грн. Дана заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» (а.с.45-47).

Представником ОСОБА_1 адвокатом Турчинським М.І. до вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення по справі подано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги від 01 березня 2023 року, акт до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 01 березня 2023 року, складеного 08 листопада 2023 року на загальну суму 3 000 грн (підготовка та подання позовної заяви щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса у справі №332/4495/23 у розмірі 3 000 грн, в тому числі конфіденційне побачення з клієнтом (перемовини), подання позовної заяви на адресу суду, подання письмових заяви та клопотань, подача заяви про ухвалення додаткового рішення) (п.2 акту). Розмір виплати адвоката становить 3 000 грн, у тому числі: розмір винагороди на стадії підготовки та супроводження справи: 3000 грн (п.3 акту). Сторони зауважень та скарг одна до одної стосовно виконаних умов договору не мають (п.4 акту). А також виписана адвокатом квитанція №б/н від 08 листопада 2023 року на суму 3 000грн (а.с.50 зворот).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

За змістом статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає суду першої інстанції попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною. Попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За положеннями частин 1 і 3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц ( провадження № 14-382 цс19) зроблено висновок про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/189/17.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторони зробили про це відповідну заяву ( частина восьма статті 141 ЦПК України).

З огляду на вказану норму закону, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви ( клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції до прийняття постанови у справі.

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасниками витрат на професійну правничу допомогу.

Системний аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що клопотання ( заява) про орієнтований розмір витрат на правову допомогу в суді першої інстанції може бути заявлено ( подано) на будь-якій стадії судового процесу ( як в позовній заяві, так і окремо заявою ( клопотання), але за умови до закінчення судових дебатів.

Подібні за змістом висновки зроблено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі № 357/9482/21 ( провадження № 61-12596 св 22).

Згідно з пунктом 3 частини 1, ч.ч.3, 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалює рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самомому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Установлено, що ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (а.с.18-19).

Професійну правничу допомогу позивача ОСОБА_1 у справі надавав адвокат Турчинський Максим Ігорович на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1004184 від 24 березня 2023 року (а.с.3 зворот) на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 березня 2023 року (а.с.48-49).

Із матеріалів цієї справи відомо, що в позовній заяві, тобто до закінчення судових дебатів, представник ОСОБА_1 , адвокат Турчинський М.І., поданої до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» 08 серпня 2023 року заявив, що орієнтовний (попередній) розмір судових витрат: на правничу допомогу становить 3000 гривень (а.с.1 зворот).

07 листопада 2023 року Заводським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у відсутності позивача та його представника, що підтверджується протоколом судового засідання від 07 листопада 2023 року (а.с.37-41).

Під час ухвалення вказаного рішення суду розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката не проводився.

13 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Турчинський М.І. звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з ТОВ « Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 3 000 грн, подану ним через підсистему «Електронний суд» (а.с.45-47).

Представником ОСОБА_1 адвокатом Турчинським М.І. до вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення по справі подано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги від 01 березня 2023 року, акт до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 01 березня 2023 року, складеного 08 листопада 2023 року на загальну суму 3 000 грн (підготовка та подання позовної заяви щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса у справі №332/4495/23 у розмірі 3 000 грн, в тому числі конфіденційне побачення з клієнтом (перемовини), подання позовної заяви на адресу суду, подання письмових заяви та клопотань, подача заяви про ухвалення додаткового рішення) (п.2 акту). Розмір виплати адвоката становить 3 000 грн, у тому числі: розмір винагороди на стадії підготовки та супроводження справи: 3000 грн (п.3 акту). Сторони зауважень та скарг одна до одної стосовно виконаних умов договору не мають (п.4 акту). А також виписана адвокатом квитанція №б/н від 08 листопада 2023 року на суму 3 000грн (а.с.50 зворот).

Отже, колегія суддів зазначає, що справа розглядалася в спрощеному провадженні з викликом сторін. В позовній заяві, ОСОБА_1 (його представник адвокат Турчинський М.І.), тобто до судових дебатів, заявив про орієнтований розмір витрат на правову допомогу, що становить у розмірі 3 000 грн (а.с.2 зворот), а потім представник ОСОБА_1 , адвокат Турчинський М.І. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу 13 листопада 2023 року, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення суду першої інстанції. Також до зазначеної заяви подав докази на підтвердження судових витрат (а.с.44-50).

Таким чином, заяву про ухвалення додаткового рішення та надані до неї докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, представником ОСОБА_1 , адвокатом Турчинським М. І. подано 13 листопада 2023 року, тобто протягом 5 днів після ухвалення судового рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відшкодування витрат, суд першої інстанції наведеного не врахував, не звернув уваги на те, що заявник до закінчення судових дебатів, а саме в позовній заяві, зробив заяву про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу, заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу та надання доказів понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу подав протягом 5 днів після ухвалення судового рішення суду першої інстанції, та зробив передчасний висновок про недотримання заявником частини восьмої статті 141 ЦПК України, що мало наслідком винесення передчасної ухвали, яка не відповідає принципу верховенства права, а також порушив право заявника на доступ до правосуддя, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказане призвело до порушення норм процесуального права, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та обгрунтованою, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на викладене частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Прохання апеляційної скарги про ухвалення додаткового рішення судом апеляційної інстанції не може бути задоволено, оскільки відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Турчинського Максима Ігоровича задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у цій справі скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.