Справа № 368/1830/18
Рішення

Іменем України

"18" червня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Токовенко Н.О.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - ОСОБА_3 , - про відшкодування шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

22.12.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - ОСОБА_3 , - про відшкодування шкоди, (Том № 1, а.с., 7 - 10), в прохальній частині якої позивач просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по ній.

2. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду 226195,00грн., моральну шкоду - 50000,00грн., судові витрати в розмірі 46254,31 грн.

3. Про день, час та місце розгляду повідомити позивача і представника.

Вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, в мотивувальній її частині позивач обгрунтовує наступними обставинами спарави та нормами права:

- 11 вересня 2018 року водій ОСОБА_3 (далі - третя особа) на автомобілі КАМАЗ 551 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 (далі- відповідач), перебувуваючи в стані алкогольного сп`яніння (водій), - скоїв дорожно-транспортну пригоду, - наїзд на будинок ОСОБА_1 (далі - позивач), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Внаслідок ДТП позивачу було нанесено значну матеріальну і моральну шкоду.

Позивач звернувся для визначення розміру шкоди, завданої внаслідок ДТП до експертів - ТОВ «Судово-експертний альянс», та отримав висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 20/10-2018 від 20.10.2018 року, згідно якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - для ліквідації заїзду в будинок автомобіля КАМАЗ 5511 становить 226195,00 грн. з урахуванням витрат будівельної організації.

За проведення будівельно-технічного експертного дослідження визначення розміру шкоди житлового будинку позивача останнім оплачено за послуги експерта 17000,00 грн. (квитанція додається).

Крім того, позивачу внаслідок ДТП від 11.09.18 року, - нанесено значну моральну шкоду, розмір якої він визначає в сумі 50000,00грн.

Так, - ДТП надзвичайним чином змінила життя сім`ї позивача (позивач пенсіонер, його дружина ОСОБА_5 теж пенсіонер, 1954р. народження), особливо, коли попереду холодна пора року - пізня осінь і зима.

Замість звичайного життєвого укладу, пенсіонери почали щоденно займатися питаннями відновлення будинку до нормального стану, на що необхідні значні моральні затрати. Крім пошкодження самого будинку, внаслідок ДТП відразу ж було відключене постачання газу, що окрім опалення, унеможливило приготування їжі як сім`ї позивача, так і домашній живності. Позивач з дружиною змушені були неодноразово звертатись і до поліції, і до третьої особи, і до власника автомобіля з метою якнайшвидшого відшкодування збитків і приведення житлового будинку до робочого стану, тим паче, наставали і настали холоди.

На жаль, - їхні звернення ніде не почули. Пошуки справедливості, хвилювання про жалюгідний стан будинку напередодні зими загострили і значно погіршили стан здоров`я позивача та його сім`ї. Стосунки в сім`ї суттєво погіршилися, виснажували і пошуки фахівця експерта для визначення розміру шкоди та правової допомоги. Все це призвело до нервових потрясінь та напруги. Для відновлення нормального стану позивача і сім`ї необхідні значні кошти, тим паче зимовий період вже настав, а відшкодувань шкоди ніяких.

Позивач неодноразово звертався до відповідача та третьої особи з проханням відшкодувати шкоду, але марно.

Зазначені обставини від 11.09.2018 року позивач підтверджує рядом доказів, а саме, показання свідків:

- ОСОБА_6 - АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_7 - АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_8 - АДРЕСА_1 , які були свідками пригоди 11.09.2018 року, обставин та учасників цього.

Крім свідків іншими доказами, що підтверджують вказані обставини є довідка про ДТП № 481666 від 11.09.18 року, видана 21.09.18 року Кагарлицьким ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області, акт про відключення об`єкту (газових приладів) ПАТ «Київоблгаз» по АДРЕСА_1 від 17.09.18 року, акт про зняття охоронної пломби від 11.10.18 року, акт на встановлення охоронної пломби на ПЛГ від 11.10.18 року, висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 20/10- 2018р, виписка з історії хвороби дружини позивача, квитанції про сплату послуг експерта, сплату судового збору, витрат на правову допомогу.

Згідно п. 9 ч. 3 ст.175 ЦПК України вказує попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ст.133 ЦПК України):

- вимога майнового характеру - 2261,95 грн. + 33,93 комісія банку.

- вимога моральної шкоди - 1762,00грн.+ 26,43грн. комісія банку.

Разом - 4023,95 грн. + 60,36.

Оплата експерта - 17000,00 грн.+ 170,00 грн комісія банку.

Витрати на правову допомогу - 25000,00грн.

Відповідно п.10 ч. 3 ст.175 ЦПК України в цій позовній заяві підтверджує те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) щодо нього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі ст.ст.3,20,22,23,1166,1167,1187 ЦК України, керуючись ст.ст.133, 175-177 ЦПК України, - позивач просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви (позовні вимоги).

22.12.2018 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1830/18, провадження № 2/368/760/18, Том № 1, а.с., 78)

25.01.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 187, 189, 197 - 200 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 11 год. 00 хв. 19.02.2019 року, (Том № 1, а.с., 83 - 84).

19.02.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 18.03.2019 року в зв`язку з клопотанням представника позивача - підготовчка подачі письмового клопотання, (Том № 1, а.с., 91).

18.03.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов письмовий відзив представника відповідача, - ОСОБА_2 , - адвоката Матюшенкова Д.В., (Том № 1, а.с., 104 - 108), в якому вказано наступне:

- В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди.

Керуючись надати правом, передбачений ст. 178 ЦПК України, вважає за необхідне надати даний відзив наступного змісту.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Зазначений правовик висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14- 176ЦС18.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587ЦСІ5, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування".

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що цивільна відповідальність Відповідача була застрахована, таким чином Позивачу необхідно було звернутися з позовом саме до страхової компанії.

У своєму позові Позивач зазначає, що її вересня 2018 року водій ОСОБА_3 на автомобілі КАМАЗ 551, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (водій), скоїв дорожно- транспортну пригоду, - наїзд на будинок ОСОБА_1 (далі - позивач), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Внаслідок ДТП позивачу було нанесено значну матеріальну і моральну шкоду.

Позивач звернувся для визначення розміру шкоди, завданої внаслідок ДТП , до експертів - ТОВ "Судово-експертний альянс" та отримав висновок експертного будівельно-технічного дослідження №20/10-2018 ВІД 20.10.2018 року, згідно якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 для ліквідації заїзду в будинок автомобіля КАМАЗ 5511 становить 226195.00 грн. з урахуванням витрат будівельної організації.

Саме цю грошову суму Позивач намагається стягнути з Відповідача.

Натомість 21.12.2028 року в газеті "Вісник Кагарличчини" № 51, - Позивач опублікував подяку наступного змісту: "11 вересня нас спіткало несподіване лихо. Внаслідок ДТП було зруйновано наш будинок. Завдяки вашій небайдужості ми не осталися зі своїм горем наодинці.

Слова щирої вдячності висловлюємо всім людям - сусідам, кумам, друзям, адміністрації району, голові села. У народі кажуть: "Творіть добро і вам воздається". Саме за таким принципом діє директор ТОВ "Вікторія-Агро " ОСОБА_9 . Ми щиро вдячні йому та його родині.

Сердечно дякуємо вам, люди добрі. Сподіваємося, що винуваті будуть притягнуті до відповідальності за завдані збитки. Напередодні Нового року і Різдва Христового ми шлемо всім вам найтепліші вітання і зичимо міцного здоров`я, злагоди, душевного спокою, миру та достатку. Хай Бог береже кожного, хто має добре серце! Низький вам уклін!

З повагою - сім`я ОСОБА_1 з ОСОБА_2 ".

Враховуючи дану публікацію, Позивач намагається за рахунок Відповідача збагатитися, оскільки просить стягнути з нього усю суму завданих ОСОБА_12 збитків у розмірі 226195,00 грн., в той час коли дані збитки були відшкодовані Позивачу третіми особами, про що йде мова в зазначеній вище подяці.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства, що регулює відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановим надати судам роз`яснення, виклавши їх в постанові від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", далі - постанова ВССУ №4).

В п. 6 постанови ВССУ № 4 зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме пя особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Враховуючи, що на момент ДТП ОСОБА_12 мав як посвідчення водія так і реєстраційне посвідчення на автомобіль, тому саме останній повинен нести відповідальність за причинені збитки Позивачу.

Крім того, як зазначено п.6 постанови ВССУ № 4, не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Отже враховуючи, що між Відповідачем та третьою особою не було укладено трудового договору, а Відповідач не надавав третій особі 11.09.2018 року жодного права на використання транспортного засобу, тому заявлена вимога до Відповідача є безпідставною.

Тому, враховуючи вищевикладене, прошу суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

18.03.20219 року судом винесено ухвалу, (Том № 1, а.с., 117 - 118), згідно якої:

1. Клопотання представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Волошина Миколи Кузьмича про залучення до участі в справі в якості співвідповідача іншу юридичну особу, - задовольнити частково.

2. Залучити до участі в справі № 368/1830/18, провадження № 2/368/204/19, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, в якості співвідповідача, - юридичну особу Публічне акціонерне товариство Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА», 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 - д, , роз`яснивши їй, що вона має процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.ст. 43, 44, 49, 216 ЦПК України.

02.04.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов відзив відповідача, - Національної Акціонерної Страхової Компанії «ОРАНТА», (Том № 1 , а.с., 125 - 126), наступного змісту:

- 08 травня 2018 року між ПАТ HACK «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс AM 5763885), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу КАМАЗ 5511, д.н. НОМЕР_1 . Період дії з 09.05.2018 року по 08.05.2019 року.

Потерпілий ОСОБА_1 звернувся до HACK «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Як вбачається із отриманих HACK «ОРАНТА» матеріалів, - 11.09.2018 року сталася автопригода за участю забезпеченого вищезазначеним договором страхування автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якої був здійснений наїзд на будинок.

Однак, на сьогоднішній день ПАТ «HACK «ОРАНТА» не може прийняти мотивоване рішення по справі до винесення вироку по кримінальному провадженню (справа №368/1788/18), щодо ОСОБА_3 , що паралельно слухається Кагарлицьким райсудом Київської області.

Саме даним вироком буде надана оцінка, яка подія відбулась 11.09.2018 року, а саме, - угон транспортного засобу ОСОБА_3 , самоправство чи звичайне ДТП.

Саме кваліфікація даного правопорушення вплине на виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

Умови договору згідно зазначеного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у тому числі об`єм зобов`язань, порядок визначення розміру та виплати страхового відшкодування, визначаються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо підстав відповідальності HACK «ОРАНТА»:

Відповідно до п.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Як вбачається з цивільного позову, що розглядається в кримінальному проваджені №0000416 від 14.09.2018 р. про відшкодування матеріальної шкоди, завданого вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - Відповідачу ОСОБА_3 інкримінується самоправство при використанні у власних цілях без відома власника його транспортного засобу КАМАЗ 5511, д.н. НОМЕР_1 .

Якщо вироком суду буде притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за самоправство, чи угон, то, - відповідно на підставі вироку суду, що набуде законної сили транспортний засіб на момент ДТП, - не буде забезпеченим полісом страхування, оскільки водій т.з. КАМАЗ 5511, д.н. НОМЕР_1 , - керував ним неправомірно. Підстави для стягнення страхового відшкодування по даному випадку відсутні.

У випадку, якщо в діях ОСОБА_3 не буде ознак кримінального правопорушення, - HACK «ОРАНТА» зобов`язується в якнайшвидші терміни виплатити страхове відшкодування.

На підставі вищевикладеного, керуючись, п.1.4.,1.6., статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27, 128, 213 Цивільного процесуального кодексу України, - предстанвик відповідача просить суд:

1. Відкласти розгляд справи до прийняття рішення судом по кримінальному провадженню

(справа №368/1788/18).

02.04.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 25.04.2019 року в зв`язку з неявкою сторони позивача (позивача, його представника), сторони відповідача (відповідача, представників відповідачів), (Том № 1, а.с., 132).

25.04.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 15.05.20219 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 1, а.с., 143).

15.05.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 07.06.2019 року, - визнано обов`язкову учсть відповідача ОСОБА_2 , (Том № 1, а.с., 150 - 151).

07.06.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 04.07.2019 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, (Том № 1, а.с., 161).

04.07.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 25.07.2019 року в зв`язку з неявкою сторони позивача, сторони відповідача, (Том № 1, а.см., 170).

25.07.2019 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, призначено наступне судове засідання на 12 год. 00 хв. 19.09.2019 року, (Том № 1, а.с., 176).

19.09.2019 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (Том № 1, а.с., 184 - 187), на підставі якої - в клопотанні представників відповідачів про зупинення провадження у справі, - відмовлено, іншою ухвалою, (Том № 1, а.с., 191), - відкладено слухання справи на 16 год. 00 хв. 09.10.2019 року та визнано участь відповідача ОСОБА_2 в наступне судове засідання, - обов`язковою.

09.10.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 15.11.2019 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 1, а.с., 197).

15.11.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 17 год. 00 хв. 03.12.2019 року в зв`язку з неявкою сторін по справі, (Том № 1, а.с., 211).

03.12.2019 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні № 385/515/18, призначено наступне судове засідання на 14 год. 00 хв. 13.01.2020 року, (Том № 1, а.с., 219).

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, позивач ОСОБА_1 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Волошин М.К.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 13.01.2020 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Волошин М.К., - позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вважав за можливе провести підготовче судове засідання без участі його довірителя (позивача), так як в судовому засіданні присутній він, (належним чином уповноважений на представництво законних прав та інтересів позивача), та просив провести підготовче судове засідання без участі відповідача, представників відповідачів, та третьої особи, так як вони були повідомлені судом належним ичном про день, час та місце слухання справи.

Просив по результатах проведеного підготовчого судового засідання винести ухвалу про закриття підгготовчого судового провадження та призначити справу до судового розгляду по суті поданої позовної заяви на день, час, - які визначить суд.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, - відповідач ОСОБА_2 , - не з`явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про день, час та місце слухання справи, - не надіслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутності, а тому суд визнав повторну неявку відповідача в підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, - неповажною, та, відповідно, - такою, - яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, представник відповідача ОСОБА_2 , - адвокат Матюшенков Д.В., - не з`явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений судом про день, час та місце слухання справи, - не надіслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутності, а тому суд визнав повторну неявку представника відповідача в підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, - неповажною, та, відповідно, - такою, - яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, представник відповідача, - Національної Акціонерної Страхової компанії «Оранта», - не з`явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений судом про день, час та місце слухання справи, - не надіслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутності, а тому суд визнав повторну неявку представника відповідача в підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, - неповажною, та, відповідно, - такою, - яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, третя особа, - ОСОБА_3 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Третя особа не надіслав на адресу суду суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутності, а тому суд визнав повторну неявку третьої особи в підготовче судове засідання, яке відбулося 13.01.2020 року, - неповажною, та, відповідно, - такою, - яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання.

13.01.2020 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання в даному цивільному провадженні (за участі представника позивача, та без участі інших сторін та учасників процесу), по результатам якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну, без видалення до нарачої кімнати (так як дана ухвала не перешкоджає подальшому руху справи, - окремого процесчуального документу у виді ухвали - не потрібно) ухвалу, на підставі якої, - закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 год. 00 хв. 03.02.2020 року, (Том № 1, а.с., 241).

В судовому засіданні, яке відбулося 03.02.2020 року, (Том № 2, а.с., 8 - 10), свідок ОСОБА_6 , - дав наступні показання:

- Хата позивача розташована десь орієнтовно за 5 (п`ять) хат від його хати в с. Бурти Кагарлицького району Київської області.

В той день, коли його сусіду - позивачу по справі, - розвалили будинок, - він був в будинку, почув якийсь удар на вулиці, вийшов на вулицю, побачив якийсь вантажний автомобіль біля будинку сусіда - позивача ОСОБА_1 , підішов до будинку і побачив, що вантажний автомобіль в`їхав у будинок сусіда, сусіда (позивача) в цей час вдома не було.

Наконечний ОСОБА_14 в цей час знаходився в автомобілі, обличчя було все в крові, і він лежав головою на кермі автомобіля.

Через невеликий проміжок часу приїхав сам господар (позивач по справі), приїхав з якимось невідомими людьми, - вони трішки побили Наконечного.

Внаслідок в`їзду автомобіля в будинок, - будинок був значно пошкоджений, - аж зігнуло газову трубу, також був повністю зруйнований паркан будинку.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.02.2020 року, (Том № 2, а.с., 8 - 10), свідок ОСОБА_15 , - дала наступні показання:

- вона є дружиною позивача, проте, - бажає давати показання по суті справи.

Навесні 2018 року їй зробили операцію на серці, тому вона станом на даний час має дуже поганий стан здоров`я.

Після того, як вантажним автомобілем пошкодили хату, - хата стала аварійною, - пів вугла хати розвалив автомобіль.

Внаслідок того, що хата аварійна, - будинок відімкнули від газу.

Вона знає, що за кермом автомобіля був ОСОБА_3 , але сама вона цього не бачила.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.02.2020 року, (Том № 2, а.с., 8 - 10), свідок ОСОБА_7 дав наступні показання:

- сам він проживає в АДРЕСА_3 .

В день події, орієнтовно - 11.09.2019 року, - близько 19 годин вечора автомобіль вантажний в`їхав в будинок позивача.

Третя особа по справі, - водій автомобіля, ячкий в`їхав в будинок позивача, - не є йому родичем, а є просто сусідом.

Саму подію аварій він не бачив.

В той день ОСОБА_3 - водія автомобіля вантажного - він бачив, - він був гарно напідпитку.

Запам`ятав, що вантажний автомобіль розваляв вугол хати.

В той день ОСОБА_2 (власника вантажного автомобіля), - він не бачив.

Знає, що в той час, як автомобіль пошкодив будинок позивача, - за кермом перебував ОСОБА_3 , який був напідпитку.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.02.2020 року, (Том № 2, а.с., 8 - 10), свідок ОСОБА_8 дала наступні показання:

- Вона проживає в АДРЕСА_4 .

В той день вона була надворі в подвір`ї, вона побачила і почула, як якийсь великий вантажний автомобіль на великій швидкості проїхав по вулиці, та через невеличкий проміжок часу, звідти, куди поїхав автомобіль - щось сильно загуло.

Вона сіла на велосипед і поїхала в тому напрямку.

Коли вона під`їхала до будинку позивача, то побачила, що вантажний автомобіль, розвалявши паркан, - заїхав у вугол будинку, за кермом вантажного автомобіля сидів ОСОБА_3 , - третя особа в справі.

Коли вона зайшла в будинок, - в тій кімнаті, в якому в`їхав вантажний автомобіль, - все було в безладі, все було поломане.

Автомобіль значно пошкодив будинок.

03.02.2020 року після допиту вищевказаних свідків, - слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 28.02.2020 року в зв`язку з викликом відповідача ОСОБА_2 , (Том № 2, а.с., 10).

28.02.2020 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 25.03.2020 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 16).

25.03.2020 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 20.05.2020 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 28).

20.05.2020 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 22.06.2020 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 33).

22.06.2020 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 14.07.2020 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 37).

14.07.2020 року в слуханні справи оголошено перерву до 15 год. 00 хв. 07.09.2020 року, (Том № 2, а.с., 43), в зв`язку з письмовим клопотанням представника відповідача, - адвоката Матюшенкова Д.В., (Том № 2, а.с., 42).

07.09.2020 року в слуханні справи оголошено перерву до 16 год. 00 хв. 22.09.2020 року в зв`язку з витребуванням доказу, - вироку Кагарлицького районного суду у відношенні ОСОБА_3 (третьої особи в даному цивільному провадженні), (Том № 2, а.с., 50).

Одночасно, - судом здійснено запит до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області про витребування з метою його приєднання до матеріалів справи належним чином завіреної копії вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 18.08.2020 року в справі № 368/1788/18, (Том № 2, а.с., 62).

18.09.2020 року до матеріалів справи надійшов вирок Кагарлицького районного суду Київської області у відношенні ОСОБА_3 (третя особа в даному цивільному провадженні), - в справі № 368/1788/18, провадження № 1 - кп/368/72/20, (Том № 2, а.с., 64 - 66).

Згідно мотивувальної частини вищевказаного вироку:

- ОСОБА_3 перебуваючи 09.09.2018 р. близько 13 год. 00 хв. на стоянці сільськогосподарської техніки по АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що мав при собі ключі від наданого йому для виконання роботи автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , знаючи, що вказаний автомобіль має зберігатись на даній стоянці, а також те, що автомобіль дозволено використовувати тільки для перевезення вантажів і тільки за вказівкою власника, діючи умисно, самоправно вирішив взяти для використання у власних цілях вищевказаний транспортний засіб із стоянки, на якій він мав зберігатись.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 відкрив автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , сів до кабіни водія, запустив двигун та, встановивши контроль над цим транспортним засобом, поїхав до себе додому. Прибувши до місця проживання, автомобіль залишив зберігати під двором по АДРЕСА_3 .

Після чого, 11.09.2018 р. о 19 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 діючи умисно, не запитуючи дозволу у власника транспортного засобу, самоправно, вирішив використати автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , для поїздки до магазину в с. Бурти. Скориставшись наявністю ключів до автомобіля ОСОБА_3 сів за кермо, запустивши двигун та встановивши контроль над транспортним засобом почав рух. Однак, рухаючись по вул. Шевченка в с. Бурти ОСОБА_3 не справився із керуванням та в`їхав у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Внаслідок самоправних дій ОСОБА_3 пошкоджено автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 12-2/897 від 06.12.2018 р. сума матеріального збитку, завдана власнику автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження дорівнює ринковій вартості цього ж автомобіля у непошкодженому стані та становить 139 762, 95 грн.

Майнова шкода, завдана ОСОБА_2 як власнику транспортного засобу, є значною, так як її розмір у 8221 разів перевищує визначений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян в розмірі 17 грн. та у 159 разів перевищує розмір податкової соціальної пільги визначеної згідно із п. 5 підр. 1 розділу XX Податкового кодексу на 2018 рік (881 грн.).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, та на підтвердження встановлених судом обставин пояснив, що дійсно він працював водієм автомобіля КАМАЗ, власником якого є ОСОБА_2 , та за усною домовленістю з останнім перевозив з поля кукурузу. 08.09.2018 року після роботи він поставив автомобіль на тракторній бригаді в с.Кадомка. В зв`язку з погодними умовами 09.09.2018 оку не працювавли. В цей же день він пішов в с.Кадомку, так як в автомобілі забув свій телефон. Так як почала налагоджуватись погода, а йому потрібно 5 км. йти додому в с. Краснопілку, то він, не повідомивши ОСОБА_2 , взяв автобіль і поїхав ним додому. Автомобіль залишив зберігати під двором по АДРЕСА_3 . 11.09.2018 року в обідній час він вживав спиртне, а близько 19 год., не повідомляючи ОСОБА_2 , без його дозволу, взяв автомобль і поїхав в с.Бурти купити цигарок. Рухаючись по вул. Шевченка в с. Бурти, не справився із керуванням та в`їхав у житловий будинок АДРЕСА_1 , внаслідок чого було пошкоджено також і автомобіль. У скоєному розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він є власником автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 . За усною домоволеністю він взяв на роботу водієм ОСОБА_3 на іспитовий строк, так як він ще не знав чи сподобається йому робота. 08.09.2018 року ОСОБА_3 після роботи поставив автомобіль на стоянку на тракторній бригаді в с.Кадомка. Документи на автомобіль знаходились у автомобілі, а ключі від нього в визначеному місці в автомобілі. Дозволу ОСОБА_3 користуватись автомобілем поза межами роботи він не надавав. ОСОБА_3 не повідомляв його що 09.09.2018 року взяв автомобіль і поставив у себе вдома. Так як були несприятливі погодні умови, то роботи по перевезенню зерна не проводились. Через декілька днів, точної дати не пам`ятає, йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_3 їздить на автомобілі в селі Бурти в стані алкгольного сп`яніння. Коли він приїхав в с.Бурти, то виявив, що ОСОБА_3 автомобілем заїхав в житловий будинок, а також пошкодив автомобіль.

Крім особистих пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 з повним визнанням своєї вини, його вина стверджується слідуючими доказами:

- Витягом з єдиного реєсру досудових розслідувань від 14.09.2018 року та заявою потерпілого ОСОБА_2 від 13.09.2018 року про вчинення злочину;

- Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля КАМАЗ 5511 державний номер НОМЕР_1 , про те, що власником являється ОСОБА_2 ;

- Протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 07.05.2018 року встановлено, що автомобіль КАМАЗ 5511 визнано технічно справним;

- Договором оренди транспортного засобу з екіпажем від 01.09.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агротранспорт «Україна» щодо користування автомобілем КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_1 .;

- Висновком товарознавчої експертизи № 12-2/897 від 06.12.2018 р. визначена сума матеріального збитку, завдана власнику автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження, яка дорівнює ринковій вартості цього ж автомобіля у непошкодженому стані та становить 139 762, 95 грн.;

- Висновком медичного освідування на стан сп`яніння від 11.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає вірною кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 356 КК України, поскільки він вчинив самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина або інтересам власника.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, під час досудового розслідування та в суді давав правдиві послідовні покази про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Ці обставини пом`якшують покарання, яке необхідно призначити йому за вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинувачуваного, а також дані щодо його характеристики, суд вважає, що виправлення та перевиховання Наконечного можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що призначене покарання обвинуваченому буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судові витрати - вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1144,0 грн. слід покласти на ОСОБА_3 .

Цивільний позов слід залишити без розгляду на підставі заяви потерпілого та його представника.

Згідно резолютивної частини вищевказаного вироку:

- ОСОБА_3 визнати винним за ст. 356 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків залишити без розгляду

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1144,00 грн.

На копії вищевказаного вироку міститься напис, - «Вирок суду набрав законної сили 18.09.2020 року».

Судом приведено мотивувальну та резолютивну частину вироку в зв`язку з тим, що суд вважає, що обставини справи (зокрема, - керування вантажним автомобілем третьою особою в даному цивільному провадженні), які зазначені в мотивувальній частині вироку - мають преюдеційне значення в рамках дааного цивільного провадження - з огляду на положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

Так, згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд вважає, що обставини справи, які встановлені у вироці суду (в частині діяння третьої особи - ОСОБА_3 ), - мають значення для винесення рішення в даному цивільному провадженні, адже діяння, за якими засуджено третю особу ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, - кваліфіковано судом як самоправство, - що і є однією із підстав для відмови в задоволенні даного позову.

22.09.2020 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 375/10/20, призначено справу до слухання на 17 год. 00 хв. 30.09.2020 року, (Том № 2, а.с., 67).

30.09.2020 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 06.11.2020 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 69).

06.11.2020 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 16.12.2020 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 75).

16.12.2020 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 01.02.2021 року, (Том № 2, а.с., 82), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (Том № 2, а.с., 81).

01.02.2021 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 03.03.2021 року (Том № 2, а.с., 86), в зв`язку з письмови клопотанням позивача, (Том № 2, а.с. 85).

03.03.2021 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 06.04.2021 року, (Том № 2, а.с., 90), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (Том № 1, а.с., 89).

06.04.2021 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 21.05.2021 року, (Том № 2, а.с., 96), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (Том № 2, а.с. 95).

06.09.2021 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 30.09.2021 року в зв`язку з неявкою третьої особи, у відношенні якої відсутні відомості про вручення судової повістки про день, час та місце слухання справи, (Том № 2, а.с., 112).

Одночасно, - 06.09.2021 року судом здійснено запит до канцелярії Кагарлицького районного суду про витребування ухвал суду апеляційної інстанції та суду Вищої інстанції (ухвали Київського апеляційного суду 29.09.2020 року та копію ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 22.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України по справі № 368/1788/18), (Том № 2, а.с., 115).

08.09.2021 року до матеріалів даної цивільтної справи приєднано ухвалу Київського Апеляційного суду від 29.09.2020 року, (Том № 2, а.с. 121), згідно резолютивної частини якої:

- Апеляційну скаргу адвоката Волошина М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_3 - повернути особі, яка її подала.

Згідно мотивувальної частини вищевказаної ухвали суду апеляційної інстанції (судом приводиться лише витяг з мотивувальної частини рішення суду апеляційної інстанції в частині, що стосується предмету позову в даному цивільному провадженні):

- Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат Волошин М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет її відповідності вимогам закону та наявності перешкод для відкриття апеляційного провадження вважаю, що зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

- Разом з цим, адвокат Волошин М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не є особою, яка, відповідно до вказаних вимог закону, має право подавати апеляційну скаргу на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року, який було ухвалено щодо ОСОБА_3 , оскільки згідно матеріалів кримінального провадження № 0000416 від 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 не має жодного процесуального статусу у даному провадженні, а отже не є суб`єктом, зазначеним в ст. 393 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не відноситься до суб`єктів оскарження зазначеного вироку, вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

08.09.2021 року до матеріалів даної цивільної справи приєднано ухвалу Верховного Суду України від 29.09.2020 року, (Том № 2, а.с. 122 - 126), згідно резолютивної частини якої:

- Ухвалу судді Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката Волошина М.К. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Згідно мотивувальної чатини ухвали вищевказаного суду (судом проводиться витяг з мотивувальної частини рішення суду Вищої інстанції лише в частині, що стосується предмету позову в даному цивільному провадженні):

- Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Згідно з вироком ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за те, що він 11 вересня 2018 року о 19.30 год., маючи при собі ключі від наданого йому для виконання роботи автомобіля КАМАЗ 5511, який належав на праві власності ОСОБА_2 , діючи умисно, самоправно використав його для поїздки, й, рухаючись по АДРЕСА_1 не справився з керуванням і вїхав у житловий будинок АДРЕСА_1 . Внаслідок самоправних дій ОСОБА_3 власнику автомобіля ОСОБА_2 завдана майнова шкода в сумі 139 762,95 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат Волошин М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_3 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовував тим, що хоча ОСОБА_1 не брав участі при розгляді цього кримінального провадження, однак внаслідок дій ОСОБА_3 поніс матеріальні та моральні збитки, оскільки останній автомобілем пошкодив його будинок.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу адвоката Волошина М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , повернуто апелянту на підставі п. 2 ч. З ст. 399 КПК України як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу. При цьому апеляційний суд зазначив, що, оскільки адвокат Волошин М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не є особою, яка відповідно до вимог ст. 393 КПК України має право подавати апеляційну скаргу на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 18 вересня 2020 року щодо ОСОБА_3 , адже ОСОБА_1 згідно з матеріалами кримінального провадження № 0000416 не має жодного процесуального статусу у цьому провадженні, він не є суб`єктом апеляційного оскарження.

У касаційній скарзі адвокат Волошин М.К. просить скасувати вирок та ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що вирок та ухвала є незаконними та необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд кримінального провадження. Зазначає, що у вироку не зазначено ні власника будинку, ні шкоду, яку було спричинено діями ОСОБА_3 в результаті наїзду на будинок ОСОБА_1 . Також апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу, порушив конституційне право на оскарження судового рішення, оскільки положення ст. 129 ч. 3 п. 8 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Оскільки вирок щодо ОСОБА_3 не був предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, тому доводи про незаконність вироку місцевого суду щодо ОСОБА_3 не можуть бути предметом перевірки на даний час в суді касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги адвоката Волошина М.К. про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і неправомірне повернення його апеляційної скарги є необґрунтованими.

Із оскаржуваного судового рішення вбачається, що суддя апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу адвоката Волошина М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , встановив, що її подано всупереч положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки в ст. 393 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які можуть оскаржити вирок суду першої інстанції, а тому дійшов переконання про необхідність повернення апеляційної скарги, з чим погоджується і колегія суддів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення за ст. 356 КК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо зазначеного злочину здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Частина 4 ст. 26 і ст. 477 КПК України передбачають, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого.

При перевірці кримінального провадження встановлено, що 13 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області із заявою про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, який 11 вересня 2018 року самовільно без його дозволу, як власника, заволодів транспортним засобом - КАМАЗ 5511, внаслідок чого вчинив наїзд на будинок, що призвело до пошкодження транспортного засобу. У цьому кримінальному провадженні потерпілим виступає ОСОБА_2 .

Органом досудового розслідування діяння ОСОБА_3 кваліфіковано за от. 356 КК України як самоправство та матеріали разом із обвинувальним актом були скеровані до суду.

Суд провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_3 не обвинувачувався у заподіянні шкоди ОСОБА_1 , і висновок суду апеляційної інстанції, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 не є особою, яка наділена правом подачі ним апеляційної скарги, є правильним.

За таких обставин, повертаючи апеляційну скаргу; суддя апеляційної інстанції діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому немає підстав для задоволення касаційної скарги адвоката Волошина М.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Разом із цим, право ОСОБА_1 , про яке йдеться у касаційній скарзі, може бути реалізоване у порядку, визначеному чинним законодавством, незалежно від його участі у цьому кримінальному провадженні.

30.09.2021 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 16.11.2021 року, (Том № 2, а.с., 128), за письмови клопотанням представника відповідача, (Том № 2, а.с., 127).

16.11.2021 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 22.12.2021 року, (Том № 2, а.с., 136), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (Том № 2, а.с.. 136).

22.12.2021 року слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 31.01.2022 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 143).

31.01.2022 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 11.03.2022 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 145).

11.03.2022 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 08.06.2022 року в зв`язку з введенням військового стану в Україні, (том № 2, а.с., 152).

08.06.2022 року слухання справи відладено на 10 год. 00 хв. 13.07.2022 року, (Том № 2, а.с., 159), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (том № 2, а.с. 154).

13.07.2022 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 19.09.2022 року, (том № 2, а.с., 169), в зв`язку з письтмовим клопотанням представника позивача, (Том № 2, а.с., 168).

19.09.2022 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 18.10.2022 року, (Том № 2, а.с., 177), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (Том № 2, а.с., 176).

18.10.2022 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 15.11.2022 року, (Том № 2, а.с., 185), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (Том № 2, а.с., 185).

15.11.2022 року слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 12.12.2022 року в зв`язку з неявкою сторони позивача, представника відповідача, третьої особи, (Том № 2, а.с., 191).

12.12.2022 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 17.01.2023 року в зв`язку з неявкою сторони позивача, представника відповідача, третьої особи, (Том № 2, а.с., 194).

17.01.2023 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 17.02.2023 року, (Том № 2, а.с., 202), в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача, (Том № 2, а.с., 201).

17.02.2023 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні № 368/1282/17, наступне судове засідання призначено на 14 год. 00 хв. 20.03.2023 року, (том № 2, а.с., 212).

20.03.2023 року слухання справи відкладено на 19.04.2023 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 217).

19.04.2023 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 17.05.2023 року, (Том № 2, а.с., 229), в зв`язку з письмовими клопотаннями позивача та його представника, (Том № 2, а.с., 227 - 228).

17.05.2023 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 17.07.2023 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 2, а.с., 236).

17.07.2023 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 19.09.2023 року, (Том № 3, а.с., 4), в зв`язку з письмовим клопотанням представника відповідача, (Том № 3, а.с., 3).

19.09.2023 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 19.10.2023 року в зв`язку з неявкою представника відповідача (страхова компанія), (Том № 3, а.с., 16).

19.10.2023 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 04.12.2023 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 3, а.с., 27).

04.12.2023 року слухання в справі відкладено на 16 год. 00 хв. 23.01.2024 року, (Том № 1, а.с., 38), в зв`язку з клопотанням представника позивача, (Том № 3, а.с., 34).

23.01.2024 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 04.03.2024 року в зв`язку з неявкою сторін, (Том № 3, а.с., 50).

04.03.2024 року в слуханні справи оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 28.03.2024 року в зв`язку з витребуванням рішення Кагарлицького районного суду в справі № 368/1296/22, (Том № 3, а.с., 12 год. 00 хв.).

12.03.2024 року до матеріалів справи приєднано рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18.10.2023 року в справі № 368/1296/22, провадження № 2/368/198/23, - за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , - про відшкодування шкоди, завданої злочином, (Том № 3, а.с., 68 - 69).

Судом нижче приведено мотивувальну та резолютивну частину рішення в зв`язку з тим, що суд вважає, що обставини справи (зокрема, - самовільне керування вантажним автомобілем третьою особою в даному цивільному провадженні), які зазначені в мотивувальній частині рішення, - мають преюдеційне значення в рамках дааного цивільного провадження - з огляду на положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Так, згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини справи, встановлені рішенням суду у господарській, цивільій або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає, що обставини справи, які встановлені у вироці суду (в частині діяння третьої особи - ОСОБА_3 ), - мають значення для винесення рішення в даному цивільному провадженні, адже діяння, за якими стягнуто з третьої особи в даному цивільному провадженні, - з ОСОБА_3 є однією із підстав для відмови в задоволенні даного позову, що судом буде обгрунтовано нижче по тексту даного рішення.

Так, згідно мотивувальної частини рішення (судом проводяться лише витяг з мотивувальної частини рішення в частині, що стосується предмету позову в даному цивільному провадженні):

- Так в судовому засіданні встановлено, що у провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувало кримінальне провадження № 368/1788/18 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбаченого ст. 356 КК України.

ОСОБА_2 , у вказаному кримінальному провадженні є потерпілим, оскільки був власником автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 .

Як було встановлено в ході досудового розслідування, 10 вересня 2018 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на стоянці сільськогосподарської техніки по АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що мав при собі ключі від наданого йому для виконання роботи автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , знаючи, що вказаний автомобіль має зберігатись на даній стоянці, а також те, що автомобіль дозволено використовувати тільки для перевезення вантажів і тільки за вказівкою власника, діючи умисно, самоправно вирішив взяти для використання у власних цілях вищевказаний транспортний засіб із стоянки на якій він мав зберігатись.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 відкрив автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , сів до кабіни водія, запустив двигун та встановивши контроль над цим транспортним засобом, поїхав до себе додому. Прибувши до місця проживання, автомобіль залишив зберігати під двором по АДРЕСА_3 .

Наступного дня, 11.09.2018 о 19 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 діючи умисно, не запитуючи дозволу у власника транспортного засобу, самоправно, вирішив використати автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 для поїздки до магазину в с. Бурти. Скориставшись наявністю ключів до автомобіля ОСОБА_3 сів за кермо, запустивши двигун та вс тановивши контроль над транспортним засобом почав рух. Однак, рухаючись по вул. Шевченка в с. Бурти ОСОБА_3 не справився із керуванням та в`їхав у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Внаслідок самоправних дій ОСОБА_3 пошкоджено автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_2 .

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 18.08.2020 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 356 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Таким чином, внаслідок даного злочину, позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 139 762,95 грн.

Згідно резолютивної частини рішення:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп: НОМЕР_4 ). 139 762, 95 (сто тридцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 95 коп. як відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір в сумі 1397,63 грн.

28.03.2024 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 10.05.2024 року в зв`язку з неявкою сторін у справі, (Том № 3, а.с., 72).

10.05.2024 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 18.06.2024 року, (Том № 3, а.с., 81).

В судове засідання, яке відбулося 18.06.2024 року, позивач ОСОБА_1 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Волошин М.К. (в режимі відеоконференції - з власних джерел).

В судовому засіданні, яке відбулося 18.06.2024 року, представник позивача, - ОСОБА_1 , - адвокат Волошин М.К. (в режимі відеоконференції - з власних джерел), - позов підтримав та просив його задовольнити, обгрунтовував свою правову позицію щодо необхідності задоволення позову в повному обсязі, - обставинами справи та нормами права, які викладені в прохальній частині позовної заяви, (Том № 1, а.с., 1 - 9).

В судове засідання, яке відбулося 18.06.2024 року, відповідач ОСОБА_2 ,. - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Матюшенков Д.В.

В судовому засіданні, яке відбулосчя 18.06.2024 року, представник відповідача ОСОБА_2 , - адвокат Матюшенков Д.В. категорично заперечував проти задоволення позову, та, відповідно, - просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - обгрунтовував свою правову позицію щодо відмови від позову обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині відзиву на позовну заяву, (Том № 1, а.с., 104 - 108), та які судом наведено в повному обсязі, - вище по тексту в мотивувальній ачстині даного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 18.06.2024 року, представник відповідача, - ПАТ Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - в матеріалах справи міститься письмова заява представника відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, проти позову заперечує в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову, (Том № 2, а.с., 24).

Представник відповідача зазначив, що повністю підтримує заперечення проти позову, які зазначені у письмовому відзиві відповідача, (Том № 1, а.с., 125 - 126).

В судове засідання, яке відбулося 18.06.2024 року, - третя особа, - ОСОБА_3 , - не з`явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, а тому, - неявку третьої особи в судове засідання, яке відбулося 18.06.2024 року, - суд визнав неповажною, та, відповідно, такою - яка не перешкоджала розгляду справи по суті поданої позовної заяви.

Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, вислухавши представника відповідача, який заперечував проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, - шляхом винесення судового рішення як окремого процесуального документу, (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність:

Згідно ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, - предметом позову в даному цивільному провадженні є відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи.

Майно у виді житлового будинку розташоване в с. Бурти Обухівського району Київської області.

Раніше село Бурти територіально входило до Кагарлицького району Київської області, проте, - в зв`язку з реорганізацією, - с. Бурти відноситься до Обухівського району Київської області.

Разом з тим, - відповідно до роз`яснення, наданого Радою Суддів України, - до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно - територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, - місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи роз`яснення, наданого Радою Суддів України, (в частині, що стосується зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно - територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів), враховуючи положення ч. 6 ст. 28 ЦПК України, враховуючи місце розташування нерухомого майна (житлового будинку, який розміщений на території бувшого Кагарлицького району Київської області), враховуючи предмет позову (відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи), - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстації, так як в даному випадку має місце правило альтернативної підсудності, - право вибору підсудності на розсуд позивача, якому спричинено матеріальну шкоду внаслідок заподіння шкоди майну.

Сторони по справі:

- позивачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець місто Таганрог Ростовської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 2 вересня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), (Том № 1, а.с., 58 - 61);

- відповідачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кагарлик Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , виданий 02 березня 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ), (Том № 1, а.с., 82).

- відповідачем по справі є юридична особа, - Публічне акціонерне товариство НАЦІОНАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Оранта», ( 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 - д, ), (Том № 1, а.с., 117 - 118).

- третьою особою в даній с праві (настороні відповідача) є фізична особа, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бурти Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , виданий 12 вересня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_5 , (Том № 1, а.с., 130 - 131), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , (Том № 1, а.с., 79).

Перш за все суд зазначає, що:

- Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

- Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

- Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

- Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

- Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість;

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

- Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, з огляду на положення, які містяться в ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ж положень ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, - сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд зазначає, що під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів

Відповідно, - фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні:

- щодо фактичних обставини справи, то, як судом вже вище зазначалося, - судом з матеріалів справи, - належних та допустимих доказів, зокрема:

- 1. Вироку суду першої інстанції, - вироку Кагарлицуького районного суду Київської області від 18.08.2020 року в справі № 368/1788/18, провадження № 1 - кп/368/72/20, (Том № 2, а.с., 64 - 66), - за обвинуваченням ОСОБА_3 (третя особа в даному цивільному провадженні) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, (вирок суду набрав законної сили 29.09.2020 року - з моменту винесення судом апеляційної інстанції ухвали по даному кримінальному провадженню);

- ухвали суду апеляційної інстанції, - Ухвали Київського апеляційного суду від 29.09.2020 року в справі № 368/1788/18, провадження № 11 - кп/824/3495/2020, (Том № 2, а.с., 121);

- постанови суду Вищої інстанції, - постанова Верховного Суду від 22.02.2021 року, (Том № 2, а.с., 122 - 126);

- рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18.10.2023 року в справі № 368/1296/22, провадження № 2/368/198/23, (Том № 3, а.с., 68 - 69), - за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , - про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, -

- судом, з огляду на положення ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 76ст.ст. 77 - 80, ст. 81, ст. 89 ЦПК України встановлено настуні фактичні обставини справи:

- ОСОБА_3 (третя особа в даному цивільному провадженні), перебуваючи 09.09.2018 р. близько 13 год. 00 хв. на стоянці сільськогосподарської техніки по АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що мав при собі ключі від наданого йому для виконання роботи автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , знаючи, що вказаний автомобіль має зберігатись на даній стоянці, а також те, що автомобіль дозволено використовувати тільки для перевезення вантажів і тільки за вказівкою власника, діючи умисно, самоправно вирішив взяти для використання у власних цілях вищевказаний транспортний засіб із стоянки, на якій він мав зберігатись.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 відкрив автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , сів до кабіни водія, запустив двигун та, встановивши контроль над цим транспортним засобом, поїхав до себе додому. Прибувши до місця проживання, автомобіль залишив зберігати під двором по АДРЕСА_3 .

Після чого, 11.09.2018 р. о 19 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 діючи умисно, не запитуючи дозволу у власника транспортного засобу, самоправно, вирішив використати автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , для поїздки до магазину в с. Бурти. Скориставшись наявністю ключів до автомобіля ОСОБА_3 сів за кермо, запустивши двигун та встановивши контроль над транспортним засобом почав рух. Однак, рухаючись по вул. Шевченка в с. Бурти ОСОБА_3 не справився із керуванням та в`їхав у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, та на підтвердження встановлених судом обставин пояснив, що дійсно він працював водієм автомобіля КАМАЗ, власником якого є ОСОБА_2 , та за усною домовленістю з останнім перевозив з поля кукурузу. 08.09.2018 року після роботи він поставив автомобіль на тракторній бригаді в с.Кадомка. В зв`язку з погодними умовами 09.09.2018 оку не працювавли. В цей же день він пішов в с.Кадомку, так як в автомобілі забув свій телефон. Так як почала налагоджуватись погода, а йому потрібно 5 км. йти додому в с. Краснопілку, то він, не повідомивши ОСОБА_2 , взяв автобіль і поїхав ним додому. Автомобіль залишив зберігати під двором по АДРЕСА_3 . 11.09.2018 року в обідній час він вживав спиртне, а близько 19 год., не повідомляючи ОСОБА_2 , без його дозволу, взяв автомобль і поїхав в с.Бурти купити цигарок. Рухаючись по вул. Шевченка в с. Бурти, не справився із керуванням та в`їхав у житловий будинок АДРЕСА_1 , внаслідок чого було пошкоджено також і автомобіль. У скоєному розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він є власником автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 . За усною домоволеністю він взяв на роботу водієм ОСОБА_3 на іспитовий строк, так як він ще не знав чи сподобається йому робота. 08.09.2018 року ОСОБА_3 після роботи поставив автомобіль на стоянку на тракторній бригаді в с.Кадомка. Документи на автомобіль знаходились у автомобілі, а ключі від нього в визначеному місці в автомобілі. Дозволу ОСОБА_3 користуватись автомобілем поза межами роботи він не надавав. ОСОБА_3 не повідомляв його що 09.09.2018 року взяв автомобіль і поставив у себе вдома. Так як були несприятливі погодні умови, то роботи по перевезенню зерна не проводились. Через декілька днів, точної дати не пам`ятає, йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_3 їздить на автомобілі в селі Бурти в стані алкгольного сп`яніння. Коли він приїхав в с.Бурти, то виявив, що ОСОБА_3 автомобілем заїхав в житловий будинок, а також пошкодив автомобіль.

Крім особистих пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 з повним визнанням своєї вини, його вина стверджується слідуючими доказами:

- Витягом з єдиного реєсру досудових розслідувань від 14.09.2018 року та заявою потерпілого ОСОБА_2 від 13.09.2018 року про вчинення злочину;

- Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля КАМАЗ 5511 державний номер НОМЕР_1 , про те, що власником являється ОСОБА_2 ;

- Протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 07.05.2018 року встановлено, що автомобіль КАМАЗ 5511 визнано технічно справним;

- Договором оренди транспортного засобу з екіпажем від 01.09.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агротранспорт «Україна» щодо користування автомобілем КАМАЗ 5511 д.н. НОМЕР_1 .;

- Висновком товарознавчої експертизи № 12-2/897 від 06.12.2018 р. визначена сума матеріального збитку, завдана власнику автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження, яка дорівнює ринковій вартості цього ж автомобіля у непошкодженому стані та становить 139 762, 95 грн.;

- Висновком медичного освідування на стан сп`яніння від 11.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає вірною кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 356 КК України, поскільки він вчинив самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина або інтересам власника.

Суд зазначає, що вироку суду, на підставі яких судом в рамках даного цивільного провадження встановлено фактичні обставини справи, - набрав законної сили, а тому фактичні обставини справи, які встановлені вироком суду, та що що стосуються даного цивільного провадження, - мають преюдиційне значення, та - додаткового доказування згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, - додаткового доказування, - не потребують.

Також вищевказані фактичні обставини справи, що стосуються обставин, які є предметом розгляду в даному цивільному провадженні - додатково підтверджуються рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 18.10.2023 року, (Том № 3 а.с., 68 - 69), згідно мотивувальної частини якого:

- Так в судовому засіданні встановлено, що у провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувало кримінальне провадження № 368/1788/18 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбаченого ст. 356 КК України.

ОСОБА_2 , у вказаному кримінальному провадженні є потерпілим, оскільки був власником автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 .

Як було встановлено в ході досудового розслідування, 10 вересня 2018 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на стоянці сільськогосподарської техніки по АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що мав при собі ключі від наданого йому для виконання роботи автомобіля КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , знаючи, що вказаний автомобіль має зберігатись на даній стоянці, а також те, що автомобіль дозволено використовувати тільки для перевезення вантажів і тільки за вказівкою власника, діючи умисно, самоправно вирішив взяти для використання у власних цілях вищевказаний транспортний засіб із стоянки на якій він мав зберігатись.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 відкрив автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , сів до кабіни водія, запустив двигун та встановивши контроль над цим транспортним засобом, поїхав до себе додому. Прибувши до місця проживання, автомобіль залишив зберігати під двором по АДРЕСА_3 .

Наступного дня, 11.09.2018 о 19 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 діючи умисно, не запитуючи дозволу у власника транспортного засобу, самоправно, вирішив використати автомобіль КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 для поїздки до магазину в с. Бурти. Скориставшись наявністю ключів до автомобіля ОСОБА_3 сів за кермо, запустивши двигун та вс тановивши контроль над транспортним засобом почав рух.

Однак, рухаючись по вул. Шевченка в с. Бурти ОСОБА_3 не справився із керуванням та в`їхав у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 18.08.2020 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 356 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Отже, як вбачається з належних, допустимих, достатніїх доказів у справі, - судом достеменно встановлено наступне:

- 1. ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом, - КАМАЗ 5511 із номерним знаком НОМЕР_1 , - діяв самоправно, тобто, - самовільно, всупереч встановленому законом порядку, таким чином, вчинив дії, правомірність яких оспорюється окремим громадянином ( в даному випадку - ОСОБА_2 , - відповідачем по справі), та такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина та інтересам власника (в даному випадку - ОСОБА_2 );

- 2. За вчинення своїх дій, - ОСОБА_3 (третя особа в даному цивільному провадженні), - визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 356 КК України, самоправство, -

- що і підставою для відмови в задоволення позову, як і в частинах так і загалом, з огляду на нижчевказані норми права.

Суд обгрунтовує відмову від позову окремо по кожному із відповідачів.

Отже, що стосується відмови в позові до ОСОБА_2 , то позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

- Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду 226195,00грн., моральну шкоду - 50000,00грн., судові витрати в розмірі 46254,31 грн.

Суд наголошує на тій обставині, що в змісті мотивувальної частини позовної заяви сторона позивача взагалі не здійснює зазначення норм матеріального права, на підставі яких слід задовольнити позов, в той же час, керуючись принципом змагальності, - суд вважає за слушну правову позицію сторони відповідача ( ОСОБА_2 , та його представника, адвоката Матюшенкова Д.В.), яка полягає в наступному:

- дійсно, - відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Зазначений правовик висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14- 176ЦС18.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587ЦСІ5, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування".

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своєму позові Позивач зазначає, що її вересня 2018 року водій ОСОБА_3 на автомобілі КАМАЗ 551, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (водій), скоїв дорожно- транспортну пригоду, - наїзд на будинок ОСОБА_1 (далі - позивач), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Внаслідок ДТП позивачу було нанесено значну матеріальну і моральну шкоду.

Позивач звернувся для визначення розміру шкоди, завданої внаслідок ДТП , до експертів - ТОВ "Судово-експертний альянс" та отримав висновок експертного будівельно-технічного дослідження №20/10-2018 ВІД 20.10.2018 року, згідно якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 для ліквідації заїзду в будинок автомобіля КАМАЗ 5511 становить 226195.00 грн. з урахуванням витрат будівельної організації.

Саме цю грошову суму Позивач намагається стягнути з Відповідача.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства, що регулює відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановим надати судам роз`яснення, виклавши їх в постанові від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", далі - постанова ВССУ №4).

В п. 6 постанови ВССУ № 4 зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме пя особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Враховуючи ту обставину, що на момент ДТП ОСОБА_12 (третя особа в даній справі) мав як посвідчення водія, так і реєстраційне посвідчення на автомобіль, - тому саме ОСОБА_3 повинен нести відповідальність за причинені збитки Позивачу.

Крім того, як зазначено п.6 постанови ВССУ № 4, не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Отже, суд вважає, що, враховуючи, що між Відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою, - ОСОБА_3 , - не було укладено трудового договору, а Відповідач не надавав третій особі 11.09.2018 року жодного права на використання транспортного засобу, навпаки, - вироком суду встановлено, що під час завдання шкоди позивачу ОСОБА_1 третя особа по даній справі, - ОСОБА_3 , - діяв самоправно, - то позов до ОСОБА_2 , - задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевказане, суд застосовує наступні норми матеріального права:

- Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

- Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

- Згідно ст. 1187 ЦК України:

1. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

2. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

3. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання -або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

4. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

5. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, враховуючи вищевказані норми матеріального права, та обставини справи, суд зазначає наступне:

- третя особа в даномц цивільному провадженні, - ОСОБА_3 , - неправомірно заволодів транспортним засобом, який належить відповідачу, - ОСОБА_2 , що підтверджено вироком суду, який набрав законної сили, а тому, - саме третя особа, - ОСОБА_3 , а не відповідач, - ОСОБА_2 , - повинен відшкодовувати шкоду позивачу - у повній відповідності до ч. 3 ст. 1187 ЦК України;

- недбалості у діях ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу, - що передбачено ч. 4 ст. 1187 ЦК України, - судом в судовому засіданні - не встановлено;

- третя особа, - ОСОБА_3 повинен бути відповідачем у даній справі, та відшкодовувати шкоду позивачу ОСОБА_1 на підставі положень ч. 1 ст. 1166 та ч. 3 ст. 1187 ЦК України, -

- що і є підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Обгрунтування судом відмови в позові ОСОБА_1 до ПАТ Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта»:

- так, дійсно, - ПАТ Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», - була залучена до участі в даній справі на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 18.03.20219 року, (Том № 1, а.с., 117 - 118), - за клопотання представника позивача, - адвоката Волошина М.К., (Том № 1, а.с., 102), та представника відповідача, - адвоката Матюшенкова Д.В., (Том № 1, а.с., 103), проте:

- в подальшому стороною позивача не подано уточнену позовну заяву, в якій би сторона позивача сформувала свої позовні вимоги до ПАТ Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», тобто, - позовні вимоги до відповідача, якою є юридична особа, - ПАТ Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», - не сформовано, а згідно положень ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, відповідно, - якщо немає сформованих позовних вимог, - суд позбавлений права їх задовольняти;

- крім того, суд зазначає наступне:

- дійсно, - 08 травня 2018 року між ПАТ HACK «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс AM 5763885), (Том № 1, а.с., 109), - яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу КАМАЗ 5511, д.н. НОМЕР_1 . Період дії з 09.05.2018 року по 08.05.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до HACK «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Проте, - згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 18.08.2020 року в справі № 368/1788/18, провадження № 1 - кп/368/72/20, (Том № 2, а.с., 64 - 66), який набрав законної сили 18.09.2020 року, ОСОБА_3 (який є третьою особою в рамках даного цивільного провадження), - визнано винним за ст. 356 КК України, призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Саме вищевказаним вироком буде надана оцінка події, яка відбулась 11.09.2018 року, а саме, - самоправство ОСОБА_3 , а не ДТП, - що виключає задоволення позовних вимог до відповідача, яим є HACK «ОРАНТА».

Умови договору згідно зазначеного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у тому числі об`єм зобов`язань, порядок визначення розміру та виплати страхового відшкодування, визначаються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо підстав відповідальності HACK «ОРАНТА»:

Відповідно до п.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Так як вироком суду притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за самоправство, то, - відповідно на підставі вироку суду, що набрав законної сили, - транспортний засіб на момент ДТП, - не був забезпеченим полісом страхування, оскільки водій т.з. КАМАЗ 5511, д.н. НОМЕР_1 , - керував ним неправомірно.

Відповідно, - підстави для стягнення страхового відшкодування по даному випадку відсутні.

Суд вважає, що в даному випадку:

- позивачу ОСОБА_1 слід було б позивачтися не до ОСОБА_2 та ПАТ НАСК «ОРАНТА», а - слід було позивачтися до ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 та НАСК «ОРАНТА» слід було залучати до участі в справі в якості третіх осіб на стороні відповідача.

Окрім того, позивачу ОСОБА_1 ще під час здійснення кримінального провадження під час досудового розслідування чи в суді першої інстанції слід було звернутися з письмовою заявою про визнання його потерпілим по кримінальному провадженні та визнання його цивільним позивачем в даному кримінальному провадженні.

В противному випадку ж стороні позивача слід було керуватися ч. 7 ст. 128 КПК України, ст. 22 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ІДК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву сторона позивача, - мали місце, але лише - частково, - підтвердився лише факт спричинення шкоди третьою особою в даному цивільному провадженні, - ОСОБА_3 , рпроте, - не підтвердилися підстави для цивільно - правової відповідальності (в ракурсі необхідності відшкодування шкоди відповідачами ОСОБА_2 та ПАТ НАСК «ОРАНТА», - що і є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у тому вигляді, які викладені в прохальній частині позовної заяви позивача ОСОБА_1 ;

- із встановлених обставин випливають зобов`язальні правовідносини, - відносини відшкодування шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, які регулюються нормами ЦК України;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14- 176ЦС18, положення ППВСУ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", п. 12.1 статті 12, п. 22.1 статті 22, ст. 29, п. 1.4., 1.6., ст. 32, ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 356 КК України, ст.ст. 3, 20, 22, 23, 27, 128, 213, 1166, 1167, 1187, 1191, 1194 ЦК України

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, - позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за сторонами по справі, - так як в позові відмовлено, а інші сторони не подавали до суду клопотань про відкшодування судових витрат, понесених при провадженні в даній справі;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись правовим висновком викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14- 176ЦС18, положеннями ППВСУ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", п. 12.1 статті 12, п. 22.1 статті 22, ст. 29, п. 1.4., 1.6., ст. 32, ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 356 КК України, ст.ст. 3, 20, 22, 23, 27, 128, 213, 1166, 1167, 1187, 1191, 1194 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, ст.ст. 264, 265, ст. 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», третя особа, - ОСОБА_3 , - про відшкодування шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.01.2025 року.

Суддя: Закаблук О.В.