Справа № 352/2765/24
Провадж.№ 2/481/526/2024
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
27.12.2024 Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Вжещ С.І.
за участю секретаря судового засідання Юхименко Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», про відшкодування шкоди в порядку суброгації,
23.10.2024 р. представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» Бутенко М.О. звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 , зазначивши третьою особою Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завдані збитки у розмірі 8729,10 гривень та судові витрати у розмірі 3028 гривень.
Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В. від 28.10.2024 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», про відшкодування шкоди в порядку суброгації, передано за підсудністю до Новобузького районного суду Миколаївської області.
13.11.2024 року дана справа надійшла до Новобузького районного суду Миколаївської області.
В силу вимог ст.14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 13.11.2024 року визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І.
Ухвалою судді від 18.11.2024 року справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09.12.2024 року.
09.12.2024 року ухвалою суду на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України відкладено судовий розгляд по справі до 27.12.2024 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 09.12.2024 року та 27.12.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.01.2022 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено генеральний договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 3001/394/000001/1, предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «DAF» державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.13-17, 18, 19).
04.02.2023 о 18 год. 15 хв. в м. Новий Буг, Площа Свободи, 8 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «DAF» державний номерний знак НОМЕР_1 , та ТЗ «Mercedes-Вenz» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , який є винуватцем ДТП, що підтверджено постановою Новобузького районного суду Миколаївської області № 481/261/23 від 01.03.2023 (а.с.21-22).
З акту огляду транспортного засобу від 08.02.2023 вбачається, що автомобіль марки «DAF» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «ОТП Лізинг», має механічні пошкодження, а саме: крило заднє ліве - трісн., розбите, шина колеса заднього лівого - порізи (а.с.23,24).
Оскільки винуватцем ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в АТ «ПРОСТО-Страхування» згідно з полісом № АР2986818, діючим на 04.02.2023, ПрАТ «СК «Універсальна» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
За правилами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування».
Згідно з наведеними положеннями до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.
Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.
Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.
Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу.
Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі №6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).
Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.
Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації.
Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було.
Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.
Враховуючи наведене, відповідач ОСОБА_1 повинен відшкодувати позивачу у порядку суброгації 8729,10 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову повністю, із відповідача у користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 3028 грн.
Керуючись ст. 141, 223, 258, 263-265, 273, 279, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», про відшкодування шкоди в порядку суброгації, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 8729 (вісім тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 10 копійок матеріальної шкоди в порядку суброгації.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 02.01.2025 року.
Суддя С.І. Вжещ