Справа №570/5452/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонова І.В.,

за участю секретаря :Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" Гребенюк О.С., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

До початку розгляду справи від представника відповідача адвоката Грабовського В.А. надійшла заява про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки відносно відповідача ОСОБА_1 Господарським судом Рівненської області відкрито провадження у справі №918/443/20 про банкрутство, в якій затверджено план реструктуризації, та який виконується боржником належним чином, а тому позов АТ КБ "Приватбанк" із майновими вимогами до ОСОБА_1 в межах даної справи, підлягає розгляду виключно Господарським судом Рівненської області у провадженні якого перебуває справа про банкрутство №918/443/20.

Окрім того, до початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки з поданого відповідачем відзиву на позову заяву, стало відомо, що Господарським судом Рівненської області розглядається справа №918/443/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 . Тому, враховуючи, що процедура банкрутства почалася раніше ніж позивач звернувся з позовом до суду, тому позовні вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спори, стороною в яких є боржник, на підставі ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, розглядаються господарським судом.

Представник позивача на розгляд справи не з`явилась, проте у матеріалах справа міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач та його представник на розгляд справи не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву №б/н від 03 червня 2011 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.37).

Із доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості за договором №б/н від 03 червня 2011 року, укладеним між АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , вбачається, що за період з 23 червня 2011 року по 05 вересня 2023 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором, станом на 05 вересня 2023 року складає 54075,03 грн, з яких: 43289,23 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10785,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.9-21).

Разом із тим, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16 червня 2020 року у справі №918/443/20, відкрито провадження про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.112-114). Крім того, на виконання приписів ст. 45 та ст. 119 Кодексу України з процедури банкрутства, з метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 22 червня 2020 року здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . (а.с.111 зворот).

Відповідно ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 квітня 2021 року у справі №918/443/20, визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до боржника ОСОБА_1 4540,00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів, 39754,12 грн. - друга черга задоволення вимог кредиторів, як конкурсного кредитора, вимоги якого заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, без права вирішального голосу на зборах кредиторів (а.с.115-117).

Тобто, звертаючись до Господарського суду Рівненської області у справі про неплатоспроможність фізичної особи, ОСОБА_1 включив до переліку кредиторів АТ КБ «ПриватБанк», звернувши увагу на наявність в нього грошових зобов`язань перед кредитором, а тому вказані зобов`язання включені АТ КБ "Приватбанк" до складу позовних вимог, що заявлені у справі №570/5452/23. При цьому, зобов`язання у відповідача перед банком виникло з 03 червня 2011 року (тобто до дня відкриття провадження у справі про банкрутство).

В подальшому, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02 червня 2021 року у справі №918/443/20, затверджено план реструктуризації боргів боржника про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 в редакції, поданій керуючим реструктуризацією ОСОБА_3 . Вказаний план реструктуризації в підпункті "В" пункту 7 передбачав наступні умови погашення грошових вимог конкурсного кредитора АТ «ПриватБанк»: розмір зобов`язання, що підлягає погашенню в процедурі реструктуризації складає 44294,12. За власною пропозицією боржника, ним буде погашено 7% від суми боргу (3100,59 грн.) з розстроченням платежів на 5 років (51,67 грн./міс.) з дня постановлення ухвали господарського суду про затвердження плану реструктуризації. Погашення заборгованості буде здійснюватися за рахунок регулярних доходів боржника у вигляді заробітної плати. Кошти підлягають внесенню на рахунок кредитора. В підпункті "В" пункту розділі 8 затвердженого плану реструктуризації встановлено порядок списання грошових вимог конкурсного кредитора АТ «ПриватБанк» - Розмір заборгованості боржника перед кредитором АТ «ПриватБанк» що підлягає прощенню (списанню) становить: 41193,53 грн. Пунктом 10 передбачено, що строк виконання Плану реструктуризації боргів боржника для пункту 7 становить 5 років з дня постановлення ухвали господарського суду про затвердження плану реструктуризації(а.с.118-127).

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, наслідками відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника:

1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом;

2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду;

3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника;

4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів;

6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав;

7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №922/928/17).

З введенням в дію КУзПБ Велика Палата ВС у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови ВП ВС від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 28.01.2020 у справі № 50/311-б).

У постановах ВП ВС від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц та від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б зроблено висновок, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Також Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 23 вересня 2021 року у справі №904/4455/19 зазначає, що процесуальний закон визначає правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог, серед іншого справ за позовами з майновими (грошовими) вимогами до боржника, позовне провадження у яких відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача, стосовно яких у частині третій статті 7 КУзПБ встановлено імперативну вимогу їх передачі до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, для розгляду по суті спору в межах цієї справи.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що вказана справа на підставі п.8 ч.1 ст. 20 ГПК України, ст. 7 КУзПБ підлягає розгляду лише в порядку господарського судочинства, то відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, ст. 4, 20 ГПК України, ст. 1, 7, п.1 ч.1 ст. 120 КУзПБ, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача адвоката Грабовського В.А. та клопотання представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України задоволити.

Закрити провадження в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.