Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої - судді Луців - Шумської Н.Л.
учасники справи
секретар Попенко І.І.
представник відповідача ОСОБА_3 в режимі відеоконференції
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту зловживання відповідачем правом на звернення до КДК адвокатури протиправним, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу -
Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 11.11.2024р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту зловживання відповідачем правом на звернення до КДК адвокатури протиправним, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

15.11.2024р. відповідач ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, просить вирішити питання стягнення з позивача на користь відповідача 16700грн. витрат з професійної правничої допомоги, наданої йому у цій справі адвокатом Галань В.М. відповідно до договору від 03.01.2024 року.

Позивач ОСОБА_1 10.12.2024р. подав заперечення на вказану заяву, в якому просить відмовити в ухваленні додаткового рішення. Заявлений розмір витрат вважає необґрунтованим.

В судовому засіданні відповідач заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на свою користь витрат за надану правничу допомогу підтримав. Зазначив, що на даний час кошти адвокату відповідно до складеного розрахунку не сплатив. Згідно укладеного між ними договору такі кошти слід сплатити протягом 10 днів після набрання рішенням законної сили.

Представник відповідача просила задовольнити заяву відповідача.

Позивач в судовому засіданні підтримав заперечення проти стягнення витрат за правничу допомогу, оскільки такі не підтверджуються належними документами, відповідач фактично таких витрат ще не поніс.

Заслухавши доводи та заперечення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Встановлено, що відповідачем у відзиві на позов заявлено про очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу 15 000,00грн., остаточний розрахунок судових витрат відповідач зобов`язався надати у передбачені законодавством строки.

Після ухвалення 11.11.2024р. судового рішення відповідач 15.11.2024р. скерував на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, вказав витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 16700,00грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення відповідач долучив Договір про надання правничої допомоги від 03.01.2024р., Акт про надані послуги згідно Договору про надання правничої допомоги з описом та вартістю послуг адвоката на суму 16700грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 наголосила на тому , що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 вказано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду (Справа № 755/9215/15-ц): при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постанові ВС від 13.08.2019 у справі № 908/1654/18, де у.п. 20-23 вказано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд критично оцінює заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу та вважає таку суму завищеною з огляду на наступне.

Справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, що свідчить про її малозначність в розумінні ст.19 ЦПК України. Позовні вимоги стосуються правомірності звернення відповідача зі скаргою до КДК адвокатури і відшкодування завданої цим матеріальної і моральної шкоди.

Судовий розгляд справи не був тривалим.

У акті наданих адвокатом послуг є їх опис із зазначенням вартості таких. При вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу суд зважає на те, що для професійного адвоката підготовка і складання відзивів у справі не мало би становити складності та потребувати додаткового правового аналізу документів.

Суд вважає, що з врахуванням незначної складності справи, невеликої кількості документів, що потребували дослідження, обсягу наданих адвокатських послуг, вказана у заяві сума коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 16700грн. є завищеною та неспівмірною. Враховуючи наведене вище, суд вважає достатнім відшкодування 8400грн., виходячи з критеріїв дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Керуючись ст.ст. 137,141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Ухвалити додаткове рішення у справі.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 400грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Галань В.М.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст додаткового рішення складено 30.12.2024 року

Суддя Н. Л. Луців-Шумська