Справа №295/443/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Богунський ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить визнати припиненою поруку за договором поруки, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 21.09.2007 року №0/п/2.

У відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування підстав звернення до Богунського районного суду м. Житомира Березівська К.М. посилається у позові на норми Закону України «Про захист прав споживачів», положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України, а також п. 9.15 Договору про надання споживчого кредиту №0, яким передбачено місце виконання сторонами своїх зобов`язань за договором АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з тим, суд враховує правовому позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 27 квітня 2017 року у справі № 6-1153цс16, відповідно до якої поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Вказане узгоджується й з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц (провадження № 14-336цс18), відповідно до якого договір поруки є додатковим, акцесорним зобов`язанням, який забезпечує належне виконання основного зобов`язання та виникає і існує лише за умови існування основного. Тобто не є споживчим договором, а сторона такого договору не є споживачем, оскільки вказаний договір не направлений на задоволення потреб поручителя.

Вивчивши матеріали позовної заяви та врахувавши наведені правові висновки суддя вважає, що гр. ОСОБА_1 помилково звернулася до Богунського районного суду м. Житомира із указаним позовом.

Відповідач Акціонерне товариство «УкрСиббанк», з яким позивач уклала оспорюваний договір поруки, за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що не належить до території Богунського району м. Житомир.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, справа не підсудна Богунському районному суду м. Житомира, а тому підлягає направленню за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва за місцезнаходженням АТ «УкрСиббанк».

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову повинні відповідати вимогам статті 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як зазначалось вище, на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», у тому числі й норма щодо звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, в порушення ч. 6 ст. 151 ЦПК України до матеріалів заяви про забезпечення позову не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку і розмірі.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 151, 153, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Богунський ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання поруки припиненою надіслати за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов