Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/202/18
Провадження № 2/945/109/24
Рішення
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Карабут В.В.; представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО - Мельника В.В. (бере участь поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.); відповідача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором, -
08 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі) про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 11 грудня 2010 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО та відповідачем ОСОБА_1 укладено Угоду № 346861 (далі - Угода) та підписано Додатки 1, 2, які є невід`ємними частинами Угоди.
Угода укладена між сторонами в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак, яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості (автомобіль) та через механізми, встановлені Угодою, забезпечують придбання кожним учасником автомобіля, шляхом сплати його вартості та вартості послуг, щомісячними внесками протягом декількох років.
При виконанні умов угод, укладених з учасниками в рамках системи АвтоТак, позивач надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля через систему АвтоТак. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації та створенні умов для придбання автомобілів учасниками, здійснення оплати постачальнику автомобілів за рахунок коштів, сплачених учасниками, на підставі угоди, забезпечення отримання учасником автомобіля, а також наданні інших послуг, передбачених угодою, які забезпечують придбання автомобіля кожним учасником системи АвтоТак, який належним чином виконує зобов`язання за угодою.
31 січня 2012 року відповідач ОСОБА_1 отримала автомобіль ЗАЗ Сенс, кузов НОМЕР_1 , 2011 року випуску і зареєструвала його на своє ім`я у Миколаївському відділі реєстраційно - екзаменаційної роботи УДАІ УМВС (свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ).
Відповідно до умов укладеної між сторонами Угоди (ст. 5 Угоди, п.п. 2.1., 2.3, 2.5., 2.6. - 2.8., ст. 2 Додатку № 2) ОСОБА_1 зобов`язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні внески в оплату послуг), шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.
Згідно з положеннями п. 8.2.1.4. ст. 8 Угоди відповідачем ОСОБА_1 надано позивачу гарантію забезпечення виконання нею зобов`язань за Угодою № 346861 - гарантію поручителя. Так, 21 січня 2012 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено Договір поруки, за яким ОСОБА_3 зобов`язалася солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі зобов`язань за Угодою № 346861 від 11 грудня 2020 року, а у разі їх невиконання відповідачем ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати перед позивачем, як солідарний боржник.
Позивач вказував на те, що з липня 2016 року відповідач ОСОБА_1 припинила сплачувати щомісячні внески та, станом на день подання позивачем позовної заяви до суду, у добровільному порядку погасити заборгованість ОСОБА_1 відмовляється; борг не погашено.
Водночас, позивач зазначав, що на виконання умов укладеної між сторонами Угоди, відповідач ОСОБА_1 сплатила 74,6231 %, зі 100 %, в оплату чистих внесків та 98 внесків, зі 120 внесків, в оплату послуг позивача. Розмір боргу відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за Угодою, станом на січень 2018 року (на момент звернення позивача до суду) складає 25,3769 % від ціни автомобіля, актуальної у січні 2018 року, та 22 внески в оплату послуг позивача.
Станом на січень 2018 року поточна ціна автомобіля ЗАЗ Сенс становить 190400 грн.
Розмір боргу відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за Угодою, станом на січень 2018 року складає 25, 3769 % (100 % - 74,6231 %) від ціни автомобіля, актуальної у січні 2018 року та 22 (120 - 98) внески в оплату послуг позивача.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2018 року справу розподілено головуючому судді Терентьєву Г.В.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2018 року, головуючим суддею Терентьєвим Г.В., позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.
15 серпня 2018 року, з метою подальшого розгляду цивільної справи № 480/202/18 Миколаївський районний суд Миколаївської області направив запит до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про надання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2019 року, головуючим суддею Терентьєвим Г.В., виправлено описку в рішенні Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2018 року у справі № 480/202/18.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2019 року заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2018 року скасовано з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Також в матеріалах справи міститься ухвала суду від 06 грудня 2019 року знову про скасування заочного рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2018 року з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача від 24 січня 2020 року, яке надійшло на адресу суду 05 лютого 2020 року, про призначення справи в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Дарницькому районному суду м. Києва. Постановлено всі судові засідання по цивільній справі № 480/202/18 проводити в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2020 року задоволено клопотання представника позивача від 02 липня 2020 року, яке надійшло на адресу суду 24 липня 2020 року, про призначення справи в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Дарницькому районному суду м. Києва. Постановлено всі судові засідання по цивільній справі № 480/202/18 проводити в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2020 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів. Від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО витребувано розрахунок суми заборгованості відповідачів перед позивачем.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2020 року задоволено клопотання представника позивача від 09 липня 2020 року, яке надійшло на електронну адресу суду 10 листопада 2020 року, про проведення судового засідання з розгляду справи № 480/202/18 в режимі відеоконференції, проведення якого доручити Дарницькому районному суду м. Києва. Постановлено судове засідання по цивільній справі № 480/202/18 проводити в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 січня 2021 року, головуючим суддею Терентьєвим Г.В., залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором.
10 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО подало апеляційну скаргу на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 січня 2021 року.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 березня 2021 року задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО; скасовано ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 січня 2021 року та направлено справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_6 .
Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області Малишевої В.Д. від 03 червня 2021 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку, відповідно до засідання Вищої ради правосуддя № 40 від 01 червня 2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 480/202/18.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2021 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року цивільну справу № 480/202/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором, головуючим суддею Шароновою Н.О., прийнято до свого провадження. Постановлено призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2021 року, головуючим суддею Шароновю Н. О., задоволено клопотання передставника позивача, подане на адресу суду 12 травня 2021 року, про участь представника позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2024 року, головуючим суддею Шароновю Н. О., задоволено клопотання передставника позивача, сформоване в системі Електронний суд до Миколаївського районного суду Миколаївської області 03 квітня 2024 року, про участь представника позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО - Мельник Василь Володимирович позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти позову у повному обсязі, вказуючи на те, що вона виплатила та переплатила позивачу усі кошти за автомобіль; позивач зазначила, що позов, на її думку є безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає, оскільки при укладенні між сторонами Угоди, позивач ввів її в оману.
Суд заслухав у судовому засіданні представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО - Мельника В.В. і відповідача ОСОБА_1 , дослідив наявні у справі письмові докази та дійшов такого:
11 грудня 2010 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО та відповідачем ОСОБА_1 укладено Угоду № 346861 та підписано Додатки 1, 2, які є невід`ємними частинами Угоди (а. с. 7, 8, 9 - 11).
За змістом статті 3 Угоди, укладеної між сторонами, позивач зобов`язувався надавати учаснику системи послуги, зокрема, включення учасника до групи для придбання автомобілів, організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи, здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику.
Предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.
Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Додатку № 2 до Угоди Авто Просто зобов`язується надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до угоди між Авто Просто та виробником (дистриб`ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов`язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля.
Статтею 8.2 Додатку № 2 до Угоди поняття «право на отримання автомобіля» означає право учасника одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобов`язання.
Відповідно до розділу 1 Додатку № 2 до Угоди цілий чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля. Половинний чистий внесок це половина цілого чистого внеску.
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 статті 2 Додатку № 2 до Угоди № 346861 поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Поточна ціна автомобіля, зазначена в Додатку № 1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля повідомлена Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором на день укладення Угоди.
Відповідно до п. 2.6 статті 2 Додатку № 2 до Угоди чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.
Таким чином, в Угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім цього, сплачені чисті внески перерахунку (у зв`язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім`я споживач зобов`язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати 100 % від ціни автомобіля.
Отже, Угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві у рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару.
Згідно з пунктом 9.1 статті 9 Додатку № 2 до Угоди № 346861 від 11 грудня 2010 року, якщо протягом строку дії Угоди постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначених в Додатку № 1 до угоди, Авто Просто зобов`язується здійснити заміну шляхом застосування поточної ціни нової марки та/або моделі для розрахунку складових повного внеску для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися учасникам, які не отримали попередню модель/марку. Якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля є щонайбільше на 10 % вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, який мають сплачувати всі учасники групи.
31 січня 2012 року відповідач ОСОБА_1 отримала автомобіль ЗАЗ Сенс, кузов НОМЕР_1 , 2011 року випуску і зареєструвала його на своє ім`я у Миколаївському відділі реєстраційно - екзаменаційної роботи УДАІ УМВС (свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ) (а. с. 17).
21 січня 2012 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО та відповідачем ОСОБА_5 укладено Договір поруки, за яким ОСОБА_5 зобов`язалася солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі зобов`язань за Угодою № 346861 від 11 грудня 2020 року, а у разі їх невиконання відповідачем ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_5 зобов`язалася відповідати перед позивачем, як солідарний боржник (а. с. 12 і на звороті).
На виконання Угоди ОСОБА_1 здійснювала часткову сплату коштів та станом на січень 2018 року перерахувала на рахунок позивача 74,6231 %, зі 100 %, в оплату чистих внесків та 98 внесків, зі 120 внесків, в оплату послуг позивача. Розмір боргу відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за Угодою, станом на січень 2018 року (на момент звернення позивача до суду) складає 25,3769 % від ціни автомобіля, актуальної у січні 2018 року, та 22 внески в оплату послуг позивача.
Станом на січень 2018 року поточна ціна автомобіля ЗАЗ Сенс становить 190400 грн. (а. с. 18).
Починаючи з липня 2016 року відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Угодою № 346861 належним чином не виконує.
Згідно з пунктом 14.5 статті 14 Розділу II Додатку № 2 до Угоди № 346861 від 11 грудня 2010 року якщо учасник, який отримав автомобіль, не сплатить два або більше послідовних або вибіркових повних внесків, то такий учасник за платіжною вимогою Авто Просто зобов`язаний повністю одноразово достроково сплатити всі несплачені внески згідно з графіком внесків.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.
За приписами частин першої, другої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Укладена між сторонами Угода у межах системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем в розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі договору з учасниками групи є отримання автомобілів усіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається у процесі її виконання. Крім того, кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.
Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 380/63/16-ц (провадження № 14-230цс18).
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що під час укладення Угоди між сторонами, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО введено відповідача ОСОБА_1 в оману і не надано їй інформації про умови Угоди (договору) в повному обсязі. Ціна товару визначена сторонами у договорі, періодичні платежі розраховані як відсоток від поточної ціни автомобіля у період дії договору, при цьому поточна ціна автомобіля щомісячно повідомляється постачальником, виробником, або імпортером автомобіля в останній робочий день кожного місяця.
Відповідач отримав у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже, за кошти, фактично сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі за загальним правилом можна викупити лише за дійсною вартістю на момент придбання, яка в залежності від ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, а тому такі умови, погоджені сторонами, є несправедливими умовами у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Крім цього, згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Оскільки боржником ОСОБА_1 за Угодою № 346861 від 11 грудня 2010 року зобов`язання не виконуються, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за вказаною вище Угодою підлягає стягненню в солідарному порядку.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 377 від 30 січня 2018 року.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором, - задовольнити.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.
Суддя Н. О. Шаронова
Повне рішення складено 20 грудня 2024 року