Справа № 570/4776/23
Провадження № 2/565/66/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

11 січня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 червня 2021 року у розмірі 32 387,92 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 10 червня 2021 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжку картку. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідач зобов`язання за договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 22 липня 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 32 387,92 грн, з яких: 18 958,20 грн заборгованість за кредитом, 13 429,72 грн заборгованість за відсотками.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 11 січня 2024 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У клопотанні зазначено, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, у визначеному ЦПК України порядку повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

10 червня 2021 року відповідач підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк». Тип кредитної картки та бажаний кредитний ліміт у анкеті-заяві не зазначений.

Згідно довідки, наданої позивачем, відповідачу відкрито рахунок та надано кредитну картку № НОМЕР_1 , строком дії до квітня місяця 2028 року.

Відповідно до довідки за лімітами, протягом дії кредитного договору розмір кредитного ліміту ОСОБА_1 змінювався: 10 червня 2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн; 28 грудня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 18 958,20 грн; 19 березня 2023 року кредитний ліміт збільшено до 19 000,00 грн.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10 червня 2021 року станом на 22 липня 2023 року заборгованість відповідача за кредитом становить 18 958,20 грн, заборгованість за відсотками 13 429,72 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

У ч.1 ст.1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У анкеті-заяві, яку підписав 10 червня 2021 року ОСОБА_1 , ставка за користування кредитом не зазначена.

Позивач, обгрунтовуючи вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом, крім розрахунку заборгованості, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту.

Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Твердження позивача про те, що у даній справі не слід застосовувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, суд не приймає, оскільки вказане спростовується висновком у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20, де були аналогічні правовідносини та суб`єктний склад учасників процесу.

10 червня 2021 року ОСОБА_1 з використанням простого електронного підпису підписав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена».

Паспорт споживчого кредиту також не є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору. Саме такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. В зазначеній постанові Об`єднана палата Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Відтак, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 18958,20 грн заборгованості за кредитним договором.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 264, 265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 18 958,20 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 червня 2021 року, 1 571,07 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Г.В.Бренчук