Справа № 354/1216/13-ц
Провадження № 2/354/20/24
У Х В А Л А

30 грудня 2024 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

прокурора Чернописької Г.О.

представника позивача Чаплінської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом прокурора міста Яремче в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Карпатського національного природного парку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення Яремчанської міської ради від 13.10.2009 року, визнання недійсними актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок у державну власність в особі Карпатського національного природного парку,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за вказаним позовом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2017 року рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.08.2016 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.11.2016 року у даній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 21.06.2018 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до розгляду по суті.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №290 від 03.04.2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2019 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Іванова А.П.) вказана справа передана у провадження судді Польської М.В., якою 02.07.2019 року постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №113 від 03.08.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) вказана справа передана у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою від 30.09.2020 року вказану справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та призначено у ній підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Семененко Л.М. про залишення позову прокурора у даній справі без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 17.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Масюк Л.М. про виклик у судове засідання експертів Бойчука І.М. та Михальчука Ю.В., якими складено висновок комплексної земельно-лісовпорядної експертизи від 25.02.2012 року.

29.12.2024 року представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Угрінчук Е.Р. через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, виклик у судове засідання для допиту експертів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , витребування та дослідження у судовому засіданні у якості письмових доказів матеріалів кримінальної справи №354/471/13-к про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. В обґрунтування поданих клопотань зазначено, що відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову практику в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен зокрема з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним. У пункті 19 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до

Закону України від 05.02.1994 року «Про судову експертизу» судово-експертна діяльністьв Україні здійснюється державними спеціалізованими установами та відомчими службами, науково-дослідні та інші установи судових експертиз Міністерства юстиції України і Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України. Судово-експертна діяльність також може здійснюватися на підприємницьких засадах на підставі спеціального дозволу (ліцензії), а також громадянами за разовими договорами. Видача ліцензій та атестація судових експертів з числа працівників підприємницьких структур та громадян здійснюється Міністерством юстиції України або Міністерством охорони здоров`я України відповідно до їх повноважень. У випадках, коли проведення експертизи доручається працівникові підприємницької структури, яка має ліцензію на здійснення судово-експертної діяльності, суд повинен перевірити, чи є у спеціаліста свідоцтво про присвоєння йому кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю. За усталеною практикою Верховного Суду висновок експерта підготовлений в рамках кримінального провадження, в якому не ухвалений обвинувальний вирок, може використовуватися в цивільній справі в якості доказу лише за умов: висновок експерта відповідає вимогам ст.102 ЦПК України щодо його підготовки/складання в порядку, визначеному законодавством, що включає в себе наявність компетенції експерта у відповідній галузі, та цей висновок має бути підготовлений особою, яка є атестованим судовим експертом. Натомість у цій справі: Михальчук Ю.В. та Бойчук І.М., якими надано висновок за результатми проведення комплексної земельно-лісовпорядної експертизи від 25.02.2012 року не були атестованими судовими експертами, у їхньому висновку відсутні вказівки про те, що він підготовлений для подання до суду, та цим висновком вирішені питання земельно-технічної експертизи, які не належать до компетенції осіб, які таку експертизу проводили, тобто не належить до компетенції інженерів лісового господарства (інженерів-таксаторів). Порушення законодавства з питань експертної діяльності та проведенні експертних досліджень, які мали місце при призначенні у кримінальній справі №333551 та проведенні 25.02.2012 року комплексної земельно-лісовпорядної експертизи, полягали в наступному: працівники Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства та Львівської державної лісовпорядної експедиції з освітою інженерів лісового господарства Михальчук Ю.В. та ОСОБА_5 перевищили, вийшли за межі своїх повноважень, та будучи особами, які не мають освіти та спеціальних знань в галузі землеустрою, землевпорядкування чи земельного кадастру, а також не будучи атестованими судовими експертами надали висновок експертів з питань, що належать до компетенції експертів в галузі земельно-технічної експертизи, вказані фахівці не мали свідоцтв про присвоєння їм кваліфікацій судового експерта за відповідними спеціальностями (землевпорядкування та/або землеустрою та кадастру), а юридичні особи, в яких працювали вказані особи з освітою: інженери лісового господарства - не мали ліцензії на здійснення судово-експертної діяльності, проведена вказаними особами експертиза, всупереч постанові слідчого про її призначення не була проведена як комплексна земельно-лісовпорядна експертиза, оскільки комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). Отже, з огляду на те, що поставити питання експертам за їх висновком від 25.02.2012 року, оригінали документів щодо якої були надані відповідачу ОСОБА_4 , в особі його представників адвокатів Масюк Л.М. та Угрінчук Е.Р. Яремчанським міським судом Івано-Франківської області лише весною 2024 року шляхом надання можливості ознайомитися із шістьма томами кримінальної справи № 335551, матеріалами якої позивач-прокурор в цій справі обґрунтовує свої позовні вимоги, можливо лише якщо вказані особи будуть викликані до суду, виникла необхідність у їх виклику та допиті. Щодо витребування та дослідження доказів зазначено, що адвокату відповідача ОСОБА_4 було надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження лише у травні 2024 року, і надати самостійно суду оригінали кримінальної справи сторона не має можливості, оскільки вони зберігаються в архіві Яремчанського міського суду. Разом з тим, за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження №333551, якими прокурор мотивує свій позов, встановлено, що вони достовірно свідчать і ними підтверджується, що насправді межі КНПП, юридично і фактично, зі створенням правових наслідків для Парку, при відведенні органом місцевого самоврядування земельних ділянок ОСОБА_1 погоджував за Проектом землеустрою не працівник ОСОБА_7 , а безпосередньо директор парку, тобто особа, яка за Цивільним та Господарським кодексами України та за установчими документами парку - і уповноважена діяти від імені КНПП у відносинах з третіми особами. Тому, оскільки іншого не встановлено ні обвинувальним вироком, ні іншим чином, у перебачений законом спосіб, - то всі дії директора КНПП щодо погодження Яремчанській міській раді меж земельних ділянок, які проектувалися до відведення ОСОБА_1 є такими, що вчинені в межах його повноважень, добросовісно, розумно, відповідали інтересам юридичної особи, і його дії створили юридичні наслідки для КНПП, тобто межі земельних ділянок суміжника - ОСОБА_1 були погоджені з дотриманням, меж та прав самого КНПП. Прокурор змінив в суді обвинувачення ОСОБА_7 , відмовившись від обвинувачення у службовому підробленні (ч.2 ст.366 КК України) та у

зловживанні владою або службовим становищем (ч.2 ст.364 КК України); земельні ділянки ОСОБА_1 були відведені за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель Яремчанської міської ради, що підтверджено неодноразовими позитивними висновками-погодженнями компетентних державних органів в порядку ст.186-1 ЗК України, і державним органом земельних ресурсів, зокрема Відділом Держкомзему у місті Яремче Івано-Франківської області, який є законним органом у сфері контрою і нагляду за дотриманням земельного законодавства, з власними дискреційними повноваженнями. При відведенні земельних ділянок ОСОБА_1 не мало місця ні

службового підроблення, ні зловживання службовим становищем службовими особами КППП, відтиски штампів та печаток КПНН та підписів директора КНПП, як керівника суміжного землекористувача, в документах Проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 земельних ділянок є оригінальними, виконаними за допомогою кліше- оригінальної печатки КНПП та виконаними безпосередньо директором КНПП, що підтверджено висновками криміналістичних експертиз, проведених у кримінальній справі № 333551. Отже, про безпідставність позовних вимог прокурора достовірно свідчать матеріали кримінальної справи №354/471/13-к (на стадії попереднього слідства №333551), які підлягають дослідженню у даній справі, оскільки заявлялися прокурором на підтвердження його позовних вимог. Відповідно до статті 127ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Прокурор Чернописька Г.О. у судовому засіданні просила у задоволенні вказаного клопотання відмовити посилаючись на те, що підготовче провадження у даній справі закрито у травні 2021 року і на даний час вказана справа перебуває на стадії судового розгляду по суті. У ході підготовчого провадження відповідач ОСОБА_4 не скористався своїм правом заявити відповідне клопотання і представником відповідача не наведено поважних причин в обгрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. Висновок експертизи є чітким та зрозумілим, додаткової потреби у його роз`ясненні немає, а представник відповідача обгрунтовує свої доводи порушенням порядку проведення експертизи, а не необхідністю отримати додаткові роз`яснення від експертів.

Представник Карпатського НПП у судовому засіданні підтримала позицію прокурора та просила у задоволенні вказаного клопотання відмовити, посилаючись на те, що вказані клопотання заявлені на стадії судової розгляду без належного обгрунтування поважності причин пропуску процессуального строку. Наявна у матеріалах справи комплексна земельно-лісовпорядна експертиза проведена у кримінальній справі у відповідності до вимог ст.75 КПК України у редакції, чинній на час її проведення, якою передбачено, що для проведення експертизи як експерт може бути викликана будь-яка особа, що має необхідні знання для дачі висновку з досліджуваних питань. Вказаний висновок містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі та є належним доказом. Відповідно до чинної практики Верховного Суду висновок експерта, підготовлений у межах кримінального провадження може бути визнаний доказом у цивільній справі незалежно від ухвалення вироку. Також відсутні підстави для витребування та дослідження у судовому засіданні матеріалів кримінальної справ №333551, оскільки правова кваліфікація дій ОСОБА_7 у межах даної справи не має значення для вирішення даного спору. Проте долученими доказами підтверджується, що у ході даної справи встановлено, що внаслідок порушення посадовою особою своїх посадових обов`язків спірні земельні ділянки вибули з володіння держави в особі постійного землекористувача.

Відповідач ОСОБА_4 , його представники адвокати Угрінчук Б.М., Масюк Л.М. у судове засідання не з`явились, направили клопотання про відкладення розгляду справи.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Заслухавши думку прокурора, представника КНПП, проаналізувавши заявлене клопотання та його мотиви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч.3 ст.43 ЦПК України учасники справи серед іншого зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Норми щодо подання учасниками справи доказів та повідомлення про них, передбачені у статтях 83-84 ЦПК України.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно із п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

За приписами ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше, про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків,залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Частиною першою ст.126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За приписами ч.ч.1,2, 6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій та підтвердженні належними доказами. При цьому Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Аналізуючи наведені представником відповідача Горячого Б.М. доводи на обгрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на подання клопотання про виклик судових експертів та витребування і огляд у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи №354/471/13-к, суд звертає увагу на те, що вказане клопотання подане на стадії судового розгляду по суті.

Разом з тим, інтереси відповідача ОСОБА_4 у даній справі з моменту відкриття провадження представляла представник по довіреності Вінтоняк О.В.(довіреність від 04.02.2014 року, за реєстром №48, довіреність від 19.09.2016 року за реєстром № 711), яка зокрема приймала участь в ході апеляційного та касаційного оскарження рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.08.2016 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.11.2016 року, а з 17.11.2017 року на постійній основі-адвокат Селянін В.О. згідно договору про надання правової допомоги від 17.10.2017 року та ордера серії ІФ №008886 від 21.06.2018 року, який також з часу відкриття провадження у справі представляв інтереси відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та приймав участь у судових засіданнях на стадії підготовчого провадження, в тому числі і під час вирішення судом питання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до судового розгляду по суті попереднім складом суду 21.06.2018 року, а також після зміни складу суду. Зокрема 06.05.2021 року подав клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, а також був присутній у судових засіданнях під час судового розгляду справи по суті.

Підготовче провадження у даній справі було закрите ще 12.05.2021 року, представником відповідача ОСОБА_4 не наведено жодних об`єктивних обставин, які унеможливили вчасне звернення відповідача до суду із поданим клопотанням про виклик судовх експертів та витребування і огляд у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи, в той час як сама по собі зміна представника сторони чи залучення додаткових представників на стадії судового розгляду не може слугувати належною правовою підставою для задоволення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

При вирішенні заявлених представником відповідача клопотань суд також враховує підстави та предмет позову, обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, тривалість перебування даної справи на розгляді у суді та неодноразове повернення на стадію підготовчого провадження, зумовлене зміною складу суду, у зв`язку із чим відповідач ОСОБА_4 , інтереси якого у ході усього судового розгляду представляли його представники ОСОБА_9 та адвокат Селянін В.О., на переконання суду, мав достатньо можливостей для реалізації у повному обсязі наданих йому процесуальних прав, зокрема на звернення до суду із клопотанням про виклик судових експертів чи витребування додаткових доказів, однак не скористався наданими правами. Сама по собі факт ознайомлення представників відповідача із матеріалами кримінальної справи №354/471/13-к про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України лише весною 2024 року не може слугувати належною та достатньою правовою підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності здійснення судових проваджень протягом розумного (передбаченого законом) строку. Розумність тривалості провадження, згідно вказаних рішень, має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Із урахуванням викладеного, зважаючи на необхідність дотримання принципу змагальності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного відповідачем ОСОБА_4 процесуального строку на вчинення процесуальної дії та задоволення клопотання про виклик експертів та витребування та огляд у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи №354/471/13-к оскільки представником відповідача належним чином не обґрунтовано поважність причин пропуску процесуального строку протягом такого тривалого періоду часу, не надано жодних доказів на підтвердження наявності реальних перешкод та об`єктивної неможливості звернення до суду із відповідним клопотанням та вчинення зазначених процесуальних дій із дотриманням законодавчо визначених строків.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 12, 76-84, 102-104, 126, 127, 258-261, п.10 ч.1 ст.353, ст.354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Угрінчука Едуарда Романовича про поновлення пропущеного процесуального строку-відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Угрінчука Едуарда Романовича про виклик експертів, витребування та огляд у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи №354/471/13-к про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду в частині відмови поновити пропущений процесуальний строк протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 06 січня 2025 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК