Справа № 758/3969/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача Гладченко І.С., секретаря судового засідання Годованюк Ю.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна

УСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про поділ спільного майна.

Позовні вимоги, обгрунтовані тим, що під час шлюбу сторонами було набуто автомомбіль «Volkswagen Tiguan» (надалі за текстом - спірний автомобіль), однак який було відчужено відповідачем буз дозволу позивача, у зв`язку з чим, позивач просить суд в порядку поділу спільно нажитого автомобіля стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію - 1/2 частини вартості автомобіля у розмірі 254745,00 грн.

Відповідач заперечує проти позову виходячи з того, що грошові кошти від продажу автомобіля були використані на потреби родини - фінансування будівництва нової квартири.

Ухвалою Суду від 03.04.2024, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання на 14.05.2024.

23.04.2024 до суду від відповідача надійшов відзив.

У судове засідання 14.05.2024 прибув позивач, у якому, у зв`язку з першою неявкою відповідача та відсутності представника позивача, який бажав взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, було оголошено перерву до 09.07.2024.

15.05.2024 до суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14.06.2024 судом було задоволено заяву представника позивача та ухвалено провести судове засідання, призначене на 09.07.2024 зі стороною позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

22.05.2024 до суду від позивача надійшли заперечення в 3 примірниках.

09.07.2024 до суду від відповідача надійшла заява про витребування доказів та про долучення доказів.

Судове засідання 09.07.2024 не відбулось у зв`язку з знеструмленням суду, наступне судове засідання було призначено на 03.10.2024.

25.10.2024 до від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

25.09.2024 до суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30.09.2024 судом було задоволено заяву представника позивача та ухвалено провести судове засідання, призначене на 03.10.2024 зі стороною позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 03.10.2024 взяли участь сторони та їх представники.

Представник відповідача підтримав клопотання про витребування доказів, проти задоволення якого заперечив представник позивача.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, суд враховуючи предмет спору, та зважаючи на зміст заперечень відповідача по суті спору, дійшов до висновку про необхідність витребувати відповідні докази, а відтак, задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів та оголосив перерву до 28.11.2024.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03.10.2024 судом витребувано від АТ «Банк Альянс» платіжні документи про внесення від імені ОСОБА_1 , на виконання договору від 06 грудня 2022 року №27/1249р про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування) грошових коштів на рахунок ТОВ «ФК Сістемінвест», в період з 06 грудня по 28 грудня 2022 року.

20.11.2024 до суду на виконання вимог Ухвали від 03.10.2024 від банку надійшли докази.

Судове засідання 28.11.2024 не відбулось у зв`язку з знеструмленням суду, наступне судове засідання було призначено на 13.12.2024.

У судове засідання 13.12.2024 прибули сторони та представник відповідача.

Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач та представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, суд встановив наступне.

01.08.2014 позивач та відповідач одружились, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 01.08.2014 р. (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 (надалі за текстом - син) ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 72).

02.01.2020 під час перебування у шлюбі сторонами було придбано спірний автомобіль.

Відповідно до Довідки №31/18/5943 від 06.03.2024 спірний автомобіль було зареєстровано на нового власника 29.04.2023 (а.с. 9).

06.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест», позивачем, відповідачем та сином було укладено Договір про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування) №27/1249р за змістом п. 1.1. якого Довіритель дає згоду на участь позивача, відповідача та сина на придбання квартири на умовах співфінансування (а.с. 123-130).

Фонд фінансування будівництва виду «А» Джерельний об`єкт будівництва: житловий будинок з вбудовакними приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 , та інші об`єкти нерухомого майна згідно з проектною документацією.

Ціна Договору №27/1249р від 06.12.2022 становить 2 646 247,40 грн.

Відповідно до Довіреності від 26.12.2022 №4019 позивач уповноважила відповідача укласти та підписати від свого імені з будь-якою юридичною чи фізичною особою Договір купівлі-продажу квартири, підписувати в разі необхідності Попередній договір, Договір про передання прав та обов`язків (Договір переуступки) за Договорами про участь у фонді фінансування, Договори про наміри, акти приймання-передачі майна, Акти взаєморозрахунків, інші документи необхідні для придбання або в результаті придбання квартири (майнових прав на квартиру) (а.с. 141-142).

Довіреність виданого строком на 6 місяців до 26.06.2023 року.

Позивач сплатила ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест» 1 489 120,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 08.12.2022 на суму 66 156,86 грн. та платіжним дорученням №3 від 08.12.2022 на суму 1 422 963,18 грн. (а.с. 160)

Відповідно до Довідки №31/18/5943 від 06.03.2024 спірний автомобіль було зареєстровано на нового власника 29.04.2023 (а.с. 9).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав позивач, відповідач та син є спільними сумісними власниками об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 (а.с. 68-69).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24.10.2023 у справі № 583/990/23 було розірвано шлюб між сторонами (а.с. 12-15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як встановлено судом, сторонами під час подружжя було набуто спірний автомобіль, остеж такий належить їм на праві спільної сумісної власності.

За вимогами ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Згідно із ч.ч. 1,2 та 3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власнику.

Отже, якщо майно належить особі не на праві особистої приватної власності, а разом з іншим співвласником на праві спільної сумісної власності, то розпорядження майном здійснюється за згодою останнього. Відсутність такої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину щодо спільного майна свідчить про відсутність у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення такого правочину. У таких випадках відсутня воля власника спільного майна, на боці якого виступають обидва співвласники (подружжя), на вчинення правочину.

Аналіз наведених положень закону, зокрема ч. 2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст. 65 СК України, які визначають порядок розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, дозволяє дійти висновку про те, що чоловік та дружина розпоряджаються цим майном за взаємною згодою, наявність якої презюмується при укладенні договорів одним з подружжя.

Презумпція розпорядження спільним майном одним з подружжя за згодою другого з подружжя встановлена саме на користь добросовісного набувача прав на таке майно.

Так, судом встановлено, що позивачем було надано відповідачу Довіреність від 26.12.2022 №4019 за змістом якої уповноважила відповідача укласти та підписати від свого імені з будь-якою юридичною чи фізичною особою документи необхідні для придбання квартири (майнових прав на квартиру).

Також, судом встановлено, що відповідачем було відчужено спірний автомобіль.

Позивач вказує, що у відчуженні спірного автомобіля не було потреби та таке відчуження відбулось без її згоди.

Відповідач заперечує проти цих доводів позивача та зазначає, що кошти з продажу спірного автомобіля були витраченні з метою повернення позик.

Поруч з цим, відповідач не має змоги надати докази на підтвердження отримання позики, поза-як позичав у друзів та офіційно документи не оформлялись.

Так, судом встановлено що 06.12.2022 між сторонами, їх сином та ТОВ «ФК Сістемінвест» було укладено Договір про участь у Фонді фінансування будівництва (про придбання житла на умовах співфінансування) №27/1249р ціна якого складає 2 646 247,40 грн.

Позивач у судовому засіданні вказала, що перебувала у декретній відпустці з 29.04.2017 по 29.04.2023.

Як встановлено судом, позивач сплатила на користь ТОВ «ФК Сістемінвест» 1 489 120,04 грн.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази перерахування іншої частини вартості квартири.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони та син є співвласниками квартири АДРЕСА_3 .

Позивач вказує, що кошти від відчуження спірного автомобіля були використані відповідачем на купівлі нового автомобіля.

Поруч з цим, позивачем не заявлялось клопотання про витребування доказів на підтвердження обставин такого використання коштів та не надані відповідні докази на підтвердження власних аргументів.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що кошти від продажу автомобіля були використані на потреби родини під час знаходження у шлюбі, які позивачем жодними доказами не спростовуються.

Також, позивачем не надано доказів того, що відповідач та його контрагент діяли недобросовісно, при тому, що зі змісту Довіреності від 06.12.2022 вбачається, що позивач надала згоду відповідачу на підписання будь яких документів необхідних для придбання квартири.

Більше того, судом за результатами розгляду справи встановлено, що позивачем не доведено, що відповідач на момент відчуження спірного атомобіля діяв не в інтересах своєї сім`ї.

Поруч з цим, позивачем не спростовано презумпцію наявності згоди другого з подружжя на відчуження спірного автомобіля.

Крім цього, судом враховується що, як встановлено у Рішенні Подільського районного суду міста Києва від 24.10.2023 у справі № 583/990/23, шлюбні відносини між сторонами припинені з 2018 року, через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд залишає позов без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна - залишити без задоволення;

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; РНОКП НОМЕР_3 );

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.В. Гребенюк