Справа № 346/6857/24
Провадження № 2-з/346/35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Коваленко Д.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 : ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Коломийським МВ УМВС в Івано-Франківській області 31.12.1997р.; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), через представника: ОСОБА_2 звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) (; місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, б.14-г) про визнання її членом сім`ї наймача квартири: ОСОБА_3 та про визнання права користування квартирою АДРЕСА_2 .

Підставою позову вказує те, що вона і ОСОБА_3 були членами однієї сім`ї і проживали разом у вказаній квартирі, яка є службовим житлом і була надана йому як військовослужбовцю ЗСУ. Але оскільки він помер, а відповідач не визнає її членом сім`ї ОСОБА_4 і повідомив про необхідність виселення з цієї квартири, вона змушена звернутись за захистом свого права користування квартирою шляхом його визнання судом.

Разом з цим, представник позивача подав і заяву про забезпечення позову.

В силу положень частини 1 статті 149 та пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України, за заявою учасника справи суд має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, у тому числі й забороняти вчинення певних дій.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову передбачені статтею 151 ЦПК України дотримані. Тому, суд бачить можливим прийняти її до розгляду. А до самого позову додано квитанцію про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, у встановленому п.п.4 п.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, у тому числі й приймати рішення щодо виселення позивачки з квартири АДРЕСА_2 та щодо розпорядження цієї квартирою в користь інших осіб, окрім позивачки. А у якості підстави для задоволення вказує, що відповідач вже повідомив позивачку про необхідність виселення, хоча вона вважається членом сім`ї військовослужбовця і за законом її неможна виселяти, тому якщо суд не задовольнить її заяву про забезпечення позову, поновлення її порушеного права на житло буде істотно ускладнено.

Положення частини 1 статті 153 ЦПК України передбачають, що за загальним правилом, заява про забезпечення позову розглядається судом без виклику учасників справи. Тож суд розглядає заяву про забезпечення позову самостійно.

Суд враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує викладеними у позові обставинами, на підтвердження існування яких вона подала наявні у неї письмові докази та мотивує необхідність їх задоволення нормами матеріального права.

І на думку суду, хоча усім цим документам і обставинам суд надати оцінку на цій стадії не вправі, підстави вказані у позові для звернення до суду є юридично вагомими, і тому суд вважає, що між позивачкою та відповідачем дійсно виник спір з приводу наявності у позивачки статусу члена сім`ї ОСОБА_3 та права користування спірною квартирою.

При цьому зрозуміло що мета подання позову є захист права користування квартирою, яке як вказує відповідач вважає відсутнім і письмово попередив позивачку про необхідність виселення з квартири. А заявою про забезпечення позову, по суті, позивачка просить зупинити вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на це.

Тож обраний засіб забезпечення позову, який оспорюється є пропорційним заявленим позовним вимогам, і його застосування не призведе до фактичного задоволення позову.

І, з чим також погоджується суд, з огляду на предмет позову, невжиття такого засобу забезпечення позову (як заборона вчинення відповідачем дій, спрямованих на виселення відповідачки з квартири та розпорядження цієї квартирою, поки суд не вирішить спір по суті) може дійсно істотно ускладнити виконання рішення суду про визнання права користування квартирою (якщо таке рішення буде прийнято судом), оскільки на час прийняття рішення судом по суті спору позивачка може бути виселена з квартири, туди можуть бути вселені інші люди, і для ефективного захисту прав позивачки (якщо суд дійде до висновку що її право було порушено, і що воно підлягає судовому захисту), їй доведеться додатково вирішувати питання щодо вселення її у квартиру та виселення інших людей.

Однак суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району) приймати рішення щодо її виселення, а також заборони Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району) розпоряджатись квартирою на користь інших, крім позивачки є неможливим, оскільки заборона вчиняти дії щодо її виселення та щодо розпорядження квартирою охоплює будь-які дії щодо виселення та розпорядження квартирою. А звузити заборону розпорядження квартирою до можливісті її розпорядження на користь позивачки означало би, що суд вже згоден із тим, що квартира може бути відчужена на користь позивачки (або що їй може бути надано якесь право щодо цієї квартири), однак спір по суті щодо наявності чи відсутності у позивачки права користування квартирою ще не вирішено.

Таким чином, заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, але частково, у наведених частинах.

Тому, керуючись статтями 1-18, 149-150,153-154,157,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 : Потятинника Ю.Р. про вжиття заходів забезпечення позову, задовольнити частково.

Заборонити Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району) (; місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, б.14-г) вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Коломийським МВ УМВС в Івано-Франківській області 31.12.1997р.; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з квартири АДРЕСА_2 , а також дії щодо розпорядження цією квартирою.

У задоволенні заяви про забезпечення позову, в частині заборони Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району) приймати рішення, а також в частині заборони Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району) розпоряджатись квартирою на користь інших, крім ОСОБА_1 , осіб - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Надіслати копію ухвали представнику ОСОБА_1 : Потятинника Ю.Р. або видати йому у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області під розписку.

Надіслати копію цієї ухвали Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині (району) без повідомлення якої вжито заходи забезпечення позову. Роз`яснити що воно має право протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали подати до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складання шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання і не перешкоджає подальшому розгляду справи, і вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 06.01.2025р.

Суддя: Коваленко Д. С.