Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7890/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді А.А. Надопта, секретар судового засідання О.М. Стрижак, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Боричок Катерина Василівна, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування по заповіту

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Антал Я.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Боричок Катерина Василівна, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування по заповіту.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача та відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.03.2012 р. серії НОМЕР_1 . Померла залишила заповіт на користь позивача. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,81 га розташована на території Великокопанської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; грошовий вклад на рахунках Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», відкритого у філії №7289/010 відділення в с.Велика Копаня, рахунок № НОМЕР_2 на ім`яспадкодавця. За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак нотаріусом, було відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду. Батько позивача та відповідача, син спадкодавця ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачем по справі позивач визначила свого брата ОСОБА_2 , який на час смерті спадкодавця був зареєстрований (хоча не проживав) за однією адресою з нею, однак до нотаріуса за прийняттям спадщини не звертався. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в підготовче засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої вимоги позивача визнає повністю та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Третя особа, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, в підготовче засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача та відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.03.2012 р. серії НОМЕР_1 .

Останнє місце проживання спадкодавця було по АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою старости Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради за №20.3-07/395 від 06.11.2023 року.

На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт від 20 березня 2012 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Великокопанської сільської ради та зареєстровий в реєстрі за №19, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося заповіла своїй онуці, позивачу по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заповіт не змінено та не скасовано.

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на наступне майно:

- завершений будівництвом житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами в АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., в тому числі житловою 52,2 кв.м., якйи рахується за померлою на підставі виписки з погосподарської книги (вих.№20.3-07/399 від 06.11.2023 р.), за даними запису в погосподарській книзі №1 (особовий рахунок НОМЕР_3 );

- земельна частка (пай), площею 0,81 гектар на території Великокопанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчене копією державного акту серії IІІ-ЗК №016623, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №36 від 15.02.2002 р.,

- грошовий вклад на рахунках Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», відкритого у філії №7289/010 відділення в с.Велика Копаня, рахунок № НОМЕР_2 на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 .

Після смерті бабусі позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки згідно довідки старости Великокопанського старостинського округу Виноградівської міської ради за№20.3-07/396 від 06.11.2023 р. на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , була зареєстрована та проживала разом з нею.

Крім позивачаспадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті спадкодавця є онук спадкодавця та рідний брат позивача, відповідач по справі ОСОБА_2 , який претензій до спадщини не заявляє.

Батько позивача та відповідача, син спадкодавця ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому інших спадкоємців немає.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв`язку з необхідністю оформлення спадщини, що залишилася після смерті бабусі позивач звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., однак завідуюча державної нотаріальної контори відмовила позивачу в оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стверджується письмовою відмовою від 09.11.2023 р. №287/01-16.

Разом з цим правовстановлюючих документів на житловий будинок за життя спадкодавця виготовлено не було.

Оригінал державного акта на земельну ділянку втрачено.

За таких обставин позивач позбавлена можливості оформити спадщину через органи нотаріату.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1274 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Технічна інвертаризація житлового будинку проведена.

Згідно інформаційної довідки від 07.11.2023 р., технічного паспорта від 06.11.2023 р., виданих ФОП ОСОБА_6 , житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами в АДРЕСА_1 , будівництвом завершений (рік будівництва - 1970) .

Інвентаризаційна вартість житлового будинку, загальною площею 66,9 кв. м, в тому числі житловою 52,2 кв. м складає 102 640 грн.

На земельній ділянці знаходяться: Житловий будинок літ. А саман; Літня кухня літ. Б туфові блоки, саман; Господарська будівля літ.В саман; Сарай літ.Г ДВП; Вбиральня літ.Д ДВП; Літня кухня літ.Е цегла керамічна; Ворота, хвіртка поз. № 1, 2 штахетник; Огорожа поз.№3 штахетник на бетонному цоколі; Колодязь поз. І кам`яний.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно рахунку № НОМЕР_2 у філії 7289/010 відділення в с.В.Копаня Ощадного банку України на ОСОБА_4 , станом на 19.11.2012 р. на її рахунку є залишок коштів у сумі 2923 грн. 39 коп.

Згідно до правової позиції, викладеної у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно наявної у позивача копії Державного акта на право приватної власності на землю,який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №36 від 15.02.2002 р. спадкодавцю ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,81 га розташована на території Великокопанської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно листа Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 15.11.2023 р. № 3500/221-23 витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на підставі державного акту IІІ-ЗК №016623 , реєстраційний №36 від 15.02.2002 р. не може бути виданий оскільки відомості про земельну ділянку відсутні в Державному земельному кадастрі. Одночасно повідомлено що вартість 1 га по Закарпатській області становить 27268,00 грн. за 1 га.

Відтак, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) розміром 0,81 га становить 22087,08 грн.=0,81х27268,00.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1222, 1223, 1268, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на:

1) завершений будівництвом житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами в АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв. м, в тому числі житловою 52,2 кв. м ;

2) земельну частку (пай), площею 0,81 га на території Великокопанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчене копією державного акта серії IІІ-ЗК №016623, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №36 від 15.02.2002 р.;

3) грошовий вклад на рахунках Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», відкритого у філії №7289/010 відділення в с.Велика Копаня, рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , -

у порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта