Справа №601/2484/22
Провадження № 2-др/601/2/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.
з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець заяву представника позивача адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 601/2484/22 за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної (немайнової) шкоди,
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної (немайнової) шкоди задоволено частково.

03.01.2024 від представника позивача надійшла заява про поновлення строку для подання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо стягнення судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн., оскільки при ухваленні рішення суду вказане питання не вирішено. Окрім того представник позивача вказує, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я не мав змоги вчасно подати дану заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Авдєєнко В.В. не з`явились, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу, 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При ухваленні по справі рішення від 28.12.2023 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 користувався правовою допомогою адвоката Авдєєнка В.В. та у позовній заяві просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. До закінчення судових дебатів у справі представником позивача було заявлено про надання суду доказів про понесені судові витрати протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.

03.01.2024 року представником позивача до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення подано докази понесених судових витрат.

З Договору від 29.12.2022 року та звіту адвоката вбачається, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 15 000 гривень.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 19153; епікризу; виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №19284, ОСОБА_2 хворів та був непрацездатним з 26.12.2023 по 05.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються складання позовної заяви, ознайомлення із матеріалами справи, складання, подання і направлення процесуальних документів, участі в судових засіданнях, а також значення справи для позивача, суд приходить до висновку, що позивачу слід поновити строк для подання заяви та доказів щодо розміру судових витрат та вважає, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача в повному обсязі.

Крім цього, судом при винесенні рішення від 28.12.2023 року не вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, що сплачений позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 127, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути із комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 15 992 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто два) гривні 40 (сорок) копійок, що складаються із судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , житель: с. Іква Кременецького району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: комунальне некомерційне підприємство «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Горбача, 1 м. Кременець Тернопільської області, .

Головуючий: