П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року місто Київ

справа № 759/8603/23

провадження № 22-ц/824/8399/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Мєстєчкіним Ігорем Володимировичем,

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, ухвалене у складі судді Горбенко Н.О.,-

ВСТАНОВИВ:

Утравні 2023 року позивач ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 13 жовтня 2022 року між ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» таОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1/13/10-22, згідно умов якого продавцем було передано у власність покупця транспортний засіб марки «Renault Logan», рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 , що є власністю продавця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

Позивач вказував, що Товариством було виконано умови договору, автомобіль був переданий ОСОБА_1 згідно акту приймання-передачі від 13 жовтня 2022 року, однак, останній, умов договору не виконав, обумовлену договором суму в розмірі 198 008,85 грн. не сплатив.

Неналежне виконання ОСОБА_1 умов договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року послугувало підставою для звернення до суду із указаним позовом, у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 210 081,20 грн, яка складається із заборгованості за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року в сумі 198 008,85 грн; проценти згідно з частиною третьою статті 692, частиною першою статті 1048 ЦК України в сумі 6 781,13 грн, 3% річних згідно частини другої статті 625 ЦК України в сумі 813,74 грн; інфляційні втрати згідно частини другої статті 625 ЦК України в сумі 477,48 грн, а також судові витрати на загальну суму 24 151,22 грн, з яких: 3 151,22 грн - судовий збір; 21 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

У червні 2023 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просив визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивував тим, що ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» під час укладання оспорюваного договору купівлі-продажу спірного автомобіля, навмисно ввів його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, не повідомивши, що спірний автомобіль обтяжний правами на нього ОСОБА_4 на підставі договору фінансового лізингу № 43-150221 від 15 лютого 2021 року. Оскільки станом на момент набуття ним права власності на спірний автомобіль вказаний договір фінансового лізингу не був розірваний, він змушений був передати автомобіль ОСОБА_4 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року позовні вимоги ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» заборгованість за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року в розмірі 198 088,85 грн, 3% річних в розмірі 813,74 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 477,48 грн, а всього 203 200,07 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» судовий збір в розмірі 3 049,50 грн. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «НАВІ ІНВЕСТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щоТовариство, як продавець, має право на стягнення з ОСОБА_1 , як покупця, суми заборгованості за укладеним між ними договором купівлі-продажу предмета лізингу від 13 жовтня 2022 року у розмірі 198 088,85 грн, 3% річних в розмірі 813,74 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 477,48 грн.

При цьому ОСОБА_1 добровільно не виконав письмову вимогу товариства про сплату грошових коштів.

Суд першої інстанції вказав про те, що положення частини другої статті 625 ЦК України поширюються на спірні правовідносини, так як боржник порушив виконання грошового зобов`язання. Проте відсутні підстави для застосовування до спірних відносин положень частини першої статті 1048 ЦК України, яка регулює правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» виконало свої зобов`язання за укладеним із ОСОБА_1 договором купівлі-продажу предмета лізингу. Протилежного ОСОБА_1 не довів, а тому відсутні правові підстави для визнання недійсним укладеного між ними договору.

Транспортний засіб було передано покупцеві за актом приймання-передачі товару, який підписано сторонами. Товар при передачі був оглянутий сторонами, під час огляду будь-яких дефектів, недоліків не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик товару у покупця не було. Відповідно до положень вказаного договору право власності на транспортний засіб перейшло до ОСОБА_1 із моменту підписання акту приймання-передачі. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Renault Logan», рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 із 13 жовтня 2022 року.

Наявність договору фінансового лізингу від 15 лютого 2021 року № 43-150221, укладеного між ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» та ОСОБА_4 , не порушує права та інтереси ОСОБА_1 , як покупця за договором купівлі-продажу від 13 жовтня 2022 року№ 1/13/10- 22, який в подальшому набув право власності на транспортний засіб, й не може бути підставою для визнання недійсним оспорюваного ОСОБА_1 правочину.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Мєстєчкін І. В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ», задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду, що наявність укладеного між ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» та ОСОБА_4 договору фінансового лізингу № 43-150221 від 15 лютого 2021 року жодним чином не порушує права ОСОБА_1 як покупця за договором купівлі-продажу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року. На час набуття ОСОБА_1 права власності на спірний автомобіль ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» не розірвало договір фінансового лізингу № 43-150221 від 15 лютого 2021 року, а тому ОСОБА_1 був вимушений повернути спірний автомобіль ОСОБА_4 . Під час укладення оскаржуваного договору № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» навмисно ввело Міссірова Б. В. в оману щодо обставин, які мають істотне значення, оскільки знало, що спірний автомобіль обтяжений правами лізингоодержувача ОСОБА_4 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» адвокат Шупінська О.В. зазначила, що 15 лютого 2021 року транспортний засіб марки«Renault Logan», рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1передавався на підставі договору фінансового лізингу № 43-150221 ОСОБА_4 , але у зв`язку з невиконанням останнім умов договору залишився у власності ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» і в подальшому, був правомірно переданий у власність ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, з яких вбачається, що на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22, 13 жовтня 2022 року, автомобіль марки«Renault Logan», рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 , перебував не у володінні ОСОБА_4 , а у володінні ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» та в подальшому був переданий ОСОБА_1 за актом приймання-передачі від 13 жовтня 2022 року. Просила залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Мєстєчкін І. В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» адвокат Приянчук І.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Судом установлено, що 13 жовтня 2022 року між TOB «НАВІА ІНВЕСТ» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22, згідно з умовами якого продавцем було передано у власність покупця транспортний засіб (автомобіль модель Logan марки Renault, рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 (надалі - Товар), що є власністю продавця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

Сторони договору погодили, що ціна товару складає 198 008,85 грн. Відповідно до пункту 9.3 договору, моментом здійснення оплати є момент зарахування грошових коштів на рахунок продавця.

Згідно пункту 10.1 договору, за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Згідно пункту 12.1 договору, договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами і скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

На виконання умов договору 13 жовтня 2022 року згідно акту приймання - передачі продавець передав, а покупець прийняв без жодних зауважень автомобіль модель Logan марки Renault, рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 вартістю 198 008,85 грн.

07 березня 2023 року TOB «НАВІА ІНВЕСТ» направило відповідачу ОСОБА_1 вимогу 23/03/06-3 про погашення заборгованості за договором на суму 249 147,30 грн, якою вимагалося у 7-денний строк погасити заборгованість та сплатити кошти у розмірі 198 008,85 грн. по Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1/13/10- 22 від 13 жовтня 2022 року, а також нараховані індекс інфляції за жовтень 2022 року - січень 2023 р в розмірі 9 448,08 грн, 3 відсотки річних за період з 13 жовтня 2022 року по 06 березня 2023 року в розмірі 2 359,84 грн., а також облікову ставку НБУ у розмірі 25 відсотків річних за користування чужими коштами за період з 13 жовтня2022 року по 06 березня 2023 року в розмірі 39 330,53 грн.

Судом також встановлено, що до укладення договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 із ОСОБА_1 , 15 лютого 2021 року між ТОВ «НАВІВ ІНВЕСТ» та ОСОБА_4 був укладений договір фінансового лізингу № 43-150221, предметом якого був автомобіль марки «Renault Logan», рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ», суд першої інстанції виходив із того, що продавець належним чином виконав усі свої зобов`язання за укладеним договором, натомість покупець ОСОБА_1 оплату не здійснив, доказів в розрізі положень т.ст.76-81 ЦПК України протилежного не надав, чим порушив взяті на себе зобов`язання. За умовами договору відповідач придбав у позивача товар без розстрочення платежу, набувши право власності на товар з моменту передачі товару продавцем. Оскільки ОСОБА_1 має невиконані грошові зобов`язання, ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» має право на підставі ч.2 ст.625 ЦК України вимагати стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відмовляючи у задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що укладеним з ОСОБА_4 договором фінансового лізингу права ОСОБА_1 , який отримав автомобіль і зареєстрував свої право на нього, не порушуються. Відповідно відсутні підстави для визнання договору фінансового лізингу № 43-150221 від 15 лютого 2022 року недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частин першої, другої та третьоїстатті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до вимог частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вказаних вимог, є підставою недійсності правочину (частина перша статті 215 ЦК України).

Частиною першою статті 230 ЦК України визначено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 посилався на те, що після укладення оспорюваного правочину до нього звернувся ОСОБА_4 , який повідомив, що автомобіль марки «Renault Logan», рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1є предметом договору лізингу, який укладений між ним та ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ»15 лютого 2021 року. Відтак, при укладанні оспорюваного договору купівлі-продажу спірного автомобіля, ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» навмисно ввело його в оману щодо обставин, які мають істотне значення - не повідомило, що спірний автомобіль обтяжений правами на нього ОСОБА_4 .

Разом з тим, за умовами договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_1 придбав у ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» автомобіль модель Logan марки Renault, рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 , набувши право власності на нього в момент передачі товару ТОА «НАВІА ІНВЕСТ» за актом приймання-передачі. Після укладання договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22, 13 жовтня 2022 року ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 підписали акт приймання-передачу товару без жодних зауважень з боку ОСОБА_1 .

За інформацією Головного сервісного центру МВС №31/1257АЗ-16851-2023 від 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 на підставі укладеного з ТОВ «НАВІА Інвест» договору 13 жовтня 2022 року перереєстрував автомобіль на своє ім`я.

ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» у повному обсязі виконало умови договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22, 13жовтня 2022 року, а ОСОБА_1 як новий власник з 13 жовтня 2022 року має право вільно користуватися, володіти та розпоряджатися автомобілем, який є предметом договору, жодним чином не обмежений у вчиненні будь-яких дій щодо цього автомобіля. Сам по собі факт укладання 15 лютого 2021 року між ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» та ОСОБА_4 договору фінансового лізингу № 43-150221 автомобіля марки «Renault Logan», рік випуску 2016, колір синій, № кузова НОМЕР_1 , не порушує права ОСОБА_1 як покупця за договором купівлі-продажу № 1/13/10- 22 від 13 жовтня 2022 року

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22, 13 жовтня 2022 року. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором, суд стягнув з нього на користь ТОВ «НАВІА ІНВЕСТ» заборгованість в розмірі 198 088,85 грн, 3% річних в розмірі 813,74 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 477,48 грн, а всього 203 200,07 грн.

Подібні за змістом висновки містяться в постанові Верховного Суду від 26 серпня 2024 року у справі № 759/8600/23 (провадження № 61-4827св24)

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанціїта не впливають на їх правильність, фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Оскаржуване рішення ухвалено при повному та всебічному з`ясуванні всіх обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 , подану адвокатом Мєстєчкіним Ігорем Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 24 січня 2025 року.

Суддя - доповідач: О. І. Шкоріна

Судді: Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус