КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-з/824/1379/2024
06 листопада 2024 року м. Київ
Справа № 369/3346/22
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,
за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткової постанови про судові витрати
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,
У квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом довідповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного фахівця з економічної безпеки відділу економічної безпеки АТ «ОГС «Київоблгаз», звільненого наказом АТ «ОГС «Київоблгаз» від 07.04.2022 року № 948-о/с про припинення трудового договору з ОСОБА_1 .

Стягнуто з АТ «ОГС «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 342 641 грн. 76 коп. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

02 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Костишена В.Л. звернулась з заявою, в якій просить ухвалити додаткову постанову про стягнення з АТ «ОГС «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 грн.

Посилається на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу визначено умовами договору про надання правової допомоги. Розрахунок витрат на правову допомогу становить 5000 грн., відповідно до договору-доручення б/н від 18.04.2022 року про надання правової допомоги та Акту приймання-передачі наданих послуг №31-08/24 від 31 серпня 2024 року.

Відповідно до Договору-доручення б/н від 18.04.2022 року про надання правової допомоги (п 4.2.) гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється Актом приймання-передачі послуг до цього договору.

У запереченнях проти задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, представник АТ «ОГС «Київоблгаз» - Сєрих В.В. вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн., що включають: консультацію з питань складення та направлення відзиву на апеляційну скаргу вартістю 2000 грн. та участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 28.08.2024 року вартістю 3000 грн. - не відповідають критерію розумності та співмірності, а саме: вартість наданих послуг з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, витрачений адвокатом час на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 28.08.2024 року, яке тривало 20 хвилин.

В судовому засіданні представник відповідача Рябченко О.В. просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути заяву за її відсутності відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку представника відповідача, вивчивши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

У п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного фахівця з економічної безпеки відділу економічної безпеки АТ «ОГС «Київоблгаз», звільненого наказом АТ «ОГС «Київоблгаз» від 07.04.2022 року № 948-о/с про припинення трудового договору з ОСОБА_1 .

Стягнуто з АТ «ОГС «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 342 641 грн. 76 коп. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ «ОГС «Київоблгаз» звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу АТ «ОГС «Київоблгаз» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження адвоката Костишеної В.Л. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6207 від 27 вересня 2018 року, видане Радою адвокатів міста Києва), як представника Гриневича М.В. підтверджується ордером № 004061 від 25.04.2024 року.

Представництво інтересів ОСОБА_1 здійснювалось адвокатом Костишеною В.Л. на підставі договору-доручення № б/н про надання правової допомоги від 18.04.2022 року, укладеного між адвокатом Костишеною В.Л. та ОСОБА_1 , відповідно до розділу 4 якого за надання послуг, передбачених даним договором-дорученням, замовник сплачує виконавцеві гонорар (винагороду). Розмір гонорару погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється актом приймання-передачі послуг.

31 серпня 2024 року між адвокатом Костишеною В.Л. та ОСОБА_1 укладено акт №31-08/24 прийому-передачі наданих послуг від 31.08.2024 року до договору-доручення про надання правничої допомоги № б/н від 18.04.2022 року, відповідно до якого адвокатом надані послуги :

- консультація з питань складення та направлення відзиву на апеляційну скаргу у справі № 369/3346/22, вартістю 2000 грн.

- участь у судовому засіданні в режимі відео конференції 28 серпня 2024 року у справі № 369/3346/22, вартістю 3000 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи вищевказані документи не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України та п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України .

Надавши оцінку доказам щодо судових витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, вимоги ч. 3 ст. 141 ЦПК України щодо необхідності врахування при вирішенні питання про розподіл судових витрат, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, апеляційний суд дійшов висновку, що витрати на послуги адвоката в сумі 5000 грн. є завищеними, неспівмірними з обсягом виконаних адвокатом робіт та не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат.

Зокрема, апеляційний суд враховує, що в акті виконаних робіт № б/н від 31.08.2024 рокузазначено про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції 28 серпня 2024 року.

Відповідно до протоколу судового засідання від 28 серпня 2024 року, судове засідання, яке було призначене на 17 год. 20 хв., фактично розпочалось о 19 год. 51 хв., та закінчилось о 20 год. 15 хв. Однак, колегія суддів вважає завищеною вартість послуги за участь у судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції у розмірі 3000 грн., оскільки така вартість не співмірна з обсягом наданих послуг та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обсяг вчинених процесуальних дій, обсяг виконаної адвокатом роботи, враховуючи складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), принцип розумності судових витрат, їх пропорційності до предмета спору, взявши до уваги заперечення відповідача щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 3000 грн. ( складання відзиву на апеляційну скаргу - 2000 грн. та участь адвоката в судовому засіданні суду апеляційної інстанції - 1000 грн.).

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 268, 367, 368, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником Костишеною Вікторією Леонідівною, про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 3000 (три тисячі) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 03 січня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.