печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/24480/21-ц

учасники справи:

заявник (позивач): ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2024 року у цивільній справі №757/24480/21-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та інфляційних витрат, -

представник заявника (позивача) - адвокат Новіков І. І.

В С Т А Н О В И В :

У червні 2024 року заявник (позивач) звернувся до суду із заявами про відстрочення виконання судового рішення, у яких просить відстрочити виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2024 року в частині здійснення виконання повороту рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року у справі №757/24480/21-ц та стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 288 835, 15 грн домоменту ухвалення Касаційним цивільним судом Верховного суду остаточного рішення по справі № 757/24480/21-ц, але не більше ніж на один рік; та до моменту розгляду скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Каращук Катерини Леонідівни у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3 по справі №757/24480/21-ц, але не більше ніж на один рік (заява від 30.08.2024 року).

В обгрунтування поданих заяв зазначено, що Печерським районним судом м. Києва 21.05.2024 року постановлено ухвалу в цивільній справі №757/24480/21-ц в провадженні №6-557/24 за заявою про поворот виконання рішення суду, оскільки Київським апеляційним судом 22.02.2024 року було скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року по справі №757/24480/21-ц та ухвалено постанову, якою в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Вказана постанова Київського апеляційного суду оскаржується в касаційному порядку.

Ухвалою Касаційного цивільного суду при Верховному Суді від 30 квітня 2024 року по справі № 757/24480/21-ц в провадженні №61-3608ск24 було відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року.

Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що можуть істотно ускладнити виконання рішення або зроблять його неможливим.

Вважає, що у разі задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 поворот виконання рішення суду від 02.08.2022 року може бути ускладнений з урахуванням того, що скасоване рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 не виконано за відсутності грошових коштів та/або майна, на яке може бути звернуто стягнення. Поворот виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року по справі №757/24480/21-ц під час його виконання може ввійти в розбіжність з остаточним рішення Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі №757/24480/21-ц, що стало підставою для звернення до суду із вказаними заявами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.06.2024 року заяву у порядку виконання передано судді Матійчук Г. О.

27.06.2024 року суддею був направлений запит до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ Печерського районного суду м. Києва для передачі судді матеріалів цивільної справи №757/24480/21-ц.

05.12.2024 року матеріали цивільної справи №757/24480/21-ц були передані судді.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 2 ст. 435 ЦПК України визначено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року, справа №757/24480/21-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та інфляційних втрат - задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг, інфляційні втрати та штрафні санкції за Договором цільової позики від 15.08.2001 та Договором позики від 20.08.2003 у сумі 13 723 070,00 грн та судовий збір у розмірі 11 350,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року у справі №757/24480/21-ц було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 у повному обсязі, заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2022 року у справі №757/24480/21-ц скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2024 року у справі №757/24480/21-ц заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року у справі №757/24480/21-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та інфляційних витрат - задоволено частково; здійснено поворот виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року у справі №757/24480/21-ц; у порядку повороту виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року у справі №757/24480/21-ц, стягнуто із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 288 835, 15 грн; в задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Досліджуючи зміст заяви, судом встановлено, що заявником не наведено будь-яких обґрунтувань щодо необхідності відстрочення виконання рішення, враховуючи підстави, які визначено ч. 4 ст. 435 ЦПК України.

Так, виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковість виконання рішення є однією з засад виконавчого провадження (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 зазначено, що: «принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі 619/562/18 (провадження № 61-39095св18) зазначено, що: «належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України».

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Так, заявником не наведено жодних суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання ухвали про поворот виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочення виконання вказаної ухвали, заявником не надано.

Щодо оскарження поставнови Київського апеляційного суду від 22.02.2024 року у справі №757/24480/21-ц, на підставі якої було винесено ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2024 року про здійснення повороту рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року у справі №757/24480/21-ц та стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 288 835, 15 грн, то посилання заявника на вказану оставину не є безумовною підставою для відстрочення виконання судового рішення.

При цьому, суд бере до уваги, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2024 року, справа №757/24480/21-ц, касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Новіковим Ігорем Івановичем, задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року змінено, виклавши мотивувальну частину судового рішення у редакції цієї постанови, у решті постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року залишено без змін.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги недоведеність заявником (позивачем) наявність конкретних обставин, які суттєво ускладнюють або роблять неможливим виконання ухвали про поворот виконання рішення суду в цій справі, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні, а, отже, заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 260, 353-355, 435, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2024 року у цивільній справі №757/24480/21-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та інфляційних витрат - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя Г.О.Матійчук