Справа № 758/8087/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Кулак Д. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми.

Зазначав, що 29.03.2018 між ним та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір підряду на виконання проектних робіт № 29.

На виконання умов вказаного договору та за усною домовленістю позивачем було сплачено аванс на загальну суму 413 000 грн.

Проте кошти, на прохання ФОП ОСОБА_4 , були передані його брату - ОСОБА_2

06.04.2018 було сплачено 138 000 грн. та 25.05.2018 було сплачено ще 275 000 грн., що підтверджується розписками від 06.04.2018 та від 25.05.2018 які власноруч підписані відповідачем.

При цьому, жодних робіт за договором третьою особою виконано не було.

Крім того, зазначив, що при розгляді судової справи № 758/7005/19 Подільським районним судом м. Києва було встановлено, що ОСОБА_4 не отримував кошти за договором, а ОСОБА_2 не є стороною договору та не перебуває з останнім в будь-яких відносинах, окрім родинних.

Посилаючись на те, що відповідач набув грошові кошти на загальну суму 413 000 грн. без достатньої правової підстави, просив стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти в загальному розмірі 413 000 грн.

Крім того, просив стягнути з ОСОБА_2 проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 224 035 грн. 09 коп.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що позивачу було передано збір вихідних даних, предпроектна та проектна документація в електронному вигляді, а отже, між стронами виникли договірні відносини, а відповідач приступив до виконання своїх зобов`язань.

Посилаючи на вищевикладене, просив у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відзив подано з порушенням процесуальних строків та підтримав позовні вимоги із зазначених у позові підстав.

У запереченняих на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що між стронами виникли договірні відносини, оскільки позивач назначив ОСОБА_2 головним інженером та відповідальним за авторський наглад по проекту, передбаченому договром підряду.

Посилаючи на вищевикладене, просив у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засідання представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволені позову відмовити.

Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.09.2021 у справі № 758/7005/19, яке набрало законної сили, встановлено, що 29.03.2018 між ОСОБА_1 (замовник) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (виконавець) (далі - ФОП ОСОБА_4 ) було укладено договір підряду на виконання проектних робіт № 29.

Відповідно до п. 1.1. договору за цим договором замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання розробити за завданням замовника проектну документацію стадія «П» (Проект) (крім розділу зовнішні електричні мережі) та отримати позитивний експертний висновок; розробити за завданням замовника проектну документацію стадія «Р» (Робоча документація) (крім розділу зовнішні електричні мережі) по об`єкту: «Комплекс торгово-офісних будівель по АДРЕСА_1 », а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані виконавцем проектні роботи.

Ціна договору складає 550 000 грн. (а.с. 2.1 договору).

Разом з тим, відповідно до п.п. 2.2., 2.3. договору замовник здійснює оплату вартості робіт, визначеної п. 2.1. цього договору, поетапно у наступному порядку: до початку виконання робіт замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 50%, що складає 275 000 грн.; подальший розрахунок здійснюється згідно календарного графіка фінансування, що є невід`ємною частиною цього договору.

Замовник здійснює оплату у національній валюті України в безготівковому порядку. Шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний у цьому договорі у порядку, передбаченому п. 2.2. цього договору.

Зобов`язання замовника по оплаті вважаються виконаними з моменту списання коштів з рахунку замовника та зарахування на рахунок виконавця (п. 2.4. договору).

Згідно з п. 3.1. договору виконавець приступає до виконання робіт за цим договором після здійснення замовником оплати авансу, відповідно до п. 2.2.1. цього договору, надання замовником за актом приймання - передачі усіх необхідних вихідних даних на проектування, зазначених у додатку № 2 до цього договору.

Виконавець зобов`язаний виконати роботи протягом 120 робочих днів від дати початку виконання робіт, визначеної відповідно до п. 3.1. цього договору (п. 3.2. договору).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставина щодо укладання між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 договору підряду на виконання проектних робіт № 29 від 29.03.2018 доказуванню не підлягає.

Судом установлено, що згідно з розписками від 06.04.18 та 25.05.18 ОСОБА_2 склав розписки про те, що він отримав від ОСОБА_1 аванс на проектні роботи згідно договору № 29 від 29.03.18 у розмірі 138 000 грн. та 275 000 грн. відповідно (а.с. 17, 18).

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 не є стороною договору підряду на виконання проектних робіт № 29 від 29.03.2018, до відзиву на позовну заяву доказів на обґрунтування правових підстав для отримання ним коштів, зазначених в розписці від 06.04.2018 суду не надав, таким чином, кошти у розмірі 138 000 грн. були набуті ОСОБА_2 без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення на підставі ст. 1212 ЦК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 138 000 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 275 000 грн. не підлягають задоволенню з огляду на те, що в розписці ОСОБА_2 від 25.05.2018 не вказано що останній отримав від ОСОБА_1 грошові кошти саме як аванс за договором підряду № 29 від 29.03.2018.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 380 грн.

Керуючись ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 137, 141, 223, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення суми- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 138 000 (сто тридцять вісім тисяч) грн. безпідставно набутих коштів.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 380 (одну тисячу триста вісімдесят) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук