Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/41/24
Єдиний унікальний №733/1806/23
Рішення

Іменем України

11 січня 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м.Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Ічнянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка після смерті чоловіка успадкувала 2/3 частки житлового будинку з відвовідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Іншим співвласником 1/3 частки житлового будинку згідно з наданої довідки КП «Архітектура Ічнянщини» була ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння № НОМЕР_1 від 31.09.1960 року, котра ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Фактично з 1980 року вона з чоловіком та дітьми проживала у вказаному житловому будинку, інших проживаючих за вказаною адресою не було. ОСОБА_2 за життя житловий будинок не відвідувала, не була зареєстрована в ньому, за ним не доглядала, не підтримувала в належному стані . Надень смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_2 . Будь-яких спадкоємців ОСОБА_2 , які б заявили свої права на спадщину немає.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду 30.11.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 безперервно та відкрито володіє нерухомим майном, а саме: 1/3 частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 більше 10 років.

Встановлено, що ОСОБА_1 після смерті чоловіка успадкувала 2/3 часки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншим співвласником 1/3 частки житлового будинку була ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння №791 від.31.09.1960 року, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. ОСОБА_2 за життя житловий будинок не відвідувала, не була зареєстрована в ньому, за ним не доглядала, не підтримувала в належному стані. На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_2 . Будь-яких спадкоємців ОСОБА_2 які б заявили свої права на спадщину немає.

Фактично у вказаному житловому будинку вона з чоловіком та дітьми проживали з 1980 року та інших проживаючих за вказаною адресою не було.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідност. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 була прописана за адресою: АДРЕСА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та знята з реєстрації у зв`язку зі смертю, що підтверджується листом Департаменту адміністратичних послуг та дозвільних процедур за № 6/5-5330 від 08 грудня 2023 року.Окрім того за вказаною вище адресою був зареєстрований ОСОБА_3 ,1919 р.народження (дата зняття з реєстрації відсутня) та з 10.01.2008 року зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 8947 від 12 грудня 2014 року помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.60-61).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Ічнянської ДНК від 20.11.2023 року за № 833/01-19 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с.42).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Державного нотаріального архіву в дніпропетровській області від 21.11.2023 року за № 1977/01-21 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с.42).

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 20 років продовжує відкрито, безперервно користуватися 1/3 частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на неї за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,89,259,263,265,268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП- НОМЕР_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко