Справа № 932/1742/24
Провадження № 2/932/904 /24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря Прусак А.О.

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 ), Дніпровської міської ради (, просп. Дмитра Яворницького, 75) про визнання державних актів на землю недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовче засідання учасники справи та їх представники не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У наданій 20 червня 2024 року суду заяві позивач ОСОБА_1 просила залишити її позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що на теперішній час спір між нею та відповідачкою вирішено у добровільному порядку. Також просила в зв`язку з зазначеним повернути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України дане підготовче засідання проводиться судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 цієї статті передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право учасників справи на подання заяв та клопотань передбачено п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У відповідності до положень статті 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання державних актів на землю недійсними.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2024 року для розгляду даної справи визначена суддя Кудрявцева Т.О.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року вказана позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, визначено про необхідність проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 01 травня 2024 року за заявою позивача вказаний позов був забезпечений шляхом заборони вчиняти буд-які дії щодо нерухомого майна: земельних ділянок кадастровий номер :02:356:0041, розміром 0,0015га, та кадастровий номер :02:356:0040, розміром 0,0074га, які належать на праві власності ОСОБА_2 .

У наданій 20 червня 2024 року суду заяві позивач ОСОБА_1 просила залишити її позовну заяву без розгляду.

В зв`язку з заявленням позивачем клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання державних актів на землю недійсними підлягає залишенню без розгляду.

У поданій суду заяві позивач також просила вирішити питання про повернення сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно до статті 2 цього Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до положень статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В зв`язку з тим, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання державних актів на землю недійсними залишена судом без розгляду саме за заявою позивача ОСОБА_1 , підстави для повернення позивачу судового збору відповідно до п.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» відсутні, тому заява позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 травня 2024 року за заявою позивачки її позов був забезпечений шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, земельних ділянок кадастровий номер :02:356:0041, розміром 0,0015га, та кадастровий номер :02:356:0040, розміром 0,0074га, які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, де у п. 6 ч. 1 вказаної статті зазначено про можливість забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Виходячи зі змісту вищенаведених вимог законодавства, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв`язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена (ч.5).

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10). Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову (ч.11).

За таких наведених обставин, виходячи з положень ст. 158 ЦПК України, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про залишення без розгляду вказаної позовної заяви відповідно до поданого позивачем клопотання, з урахуванням того, що відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року вищевказані заходи забезпечення позову були застосовані судом саме за заявою позивача та до набрання рішенням у справі законної сили, тому підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті на підставі вказаної ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 43, 133, 137, 142, 158, 197, 257, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 ), Дніпровської міської ради (, просп. Дмитра Яворницького, 75) про визнання державних актів на землю недійсними, - залишити без розгляду.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про повернення сплаченого судового збору.

Заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 ), Дніпровської міської ради (, просп. Дмитра Яворницького, 75) про визнання державних актів на землю недійсними, вжиті за ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, земельних ділянок кадастровий номер :02:356:0041, розміром 0,0015га, та кадастровий номер :02:356:0040, розміром 0,0074га, які належать на праві власності ОСОБА_2 , - скасувати.

Копію ухвали направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, до відповідних органів, які виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Кудрявцева