справа №176/2402/23
провадження №2/176/83/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та визнання права власності на квартиру

Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 31 січня 2001 року, вона, її чоловік ОСОБА_5 та їх донька ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу нерухомості придбали у відповідачів трикімнатну квартиру загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що знаходиться на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначає, що 31 січня 2001 року Жовтоводським БТІ вказана квартира на праві спільної сумісної власності зареєстрована на неї, її чоловіка та їх доньку.

ОСОБА_1 , вказує, що в неї немає можливості розпоряджатися придбаним об`єктом нерухомості та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений.

Таким чином, позивачка звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом.

Позивачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явилась. При цьому, надала заяву, в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Треті особи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомила. При цьому, надали заяви, в якій вони просять розглядати справу у їх відсутності,

Відповідачі, у судові засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи їм повідомлялося у встановленому законом порядку, відзиву на позов від відповідачів не надходило. Окрім направлення судових повісток відповідачам поштою, останні викликалися у судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

У відповідності з ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення інших відповідачів про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не повідомили суд про поважність їх неявки в судові засідання, керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі судове рішення без участі відповідачівна підставі письмових доказів, які є у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Судом встановлено, що 31 січня 2001 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_1 діючи від себе та в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нерухомості, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 16).

Окрім того, згідно копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_7 змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.15).

Договор купівлі-продажу укладено на виконання біржевої угоди, зареєстрованої на товарній біржі «Українська» за реєстраційним № 138143 від 31 січня 2001 року.

Договір купівлі-продажу зареєстровано Жовтоводським міжміським бюро технічної інвентарізації та видано паспорт на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно виданного паспорту власниками вищевказаної квартири зазначено: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 (а.с.16-18).

Слід зазначити, що нотаріусом договір не посвідчувався, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення.

Сторони виконали передбачені договором умови. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.

Однак, на теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не було посвідчено нотаріусом.

Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтями 391, 392 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що сторонами виконані всі умови договору купівлі-продажу нерухомості, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб та приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомості, а саме трикімнатної квартири загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що знаходиться на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., укладений між сторонами дійсним та визнання за позивачкою та третіми особами права власності на вказану квартиру.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", у відповідності до ст.ст. 334, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості від 31 січня 2001 року, посвідчений Українською товарною біржею під реєстровим №138143 згідно якого ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 придбали трикімнатну квартиру загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що знаходиться на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що знаходиться на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА