Справа № 367/1724/21
Провадження №2/367/829/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцуна А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду звернулася ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 травня 2012 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , про що будо складено відповідний актовий запис № 212 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від даного шлюбу народилася донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач стверджує, що у 2017 році ОСОБА_3 визнав батьківство на доньку ОСОБА_4 , про що 31 серпня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського управління юстиції зроблено актовий запис № 394. Позивач звертає увагу суду, що 02 жовтня 2020 року до Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 була подана заява про розірвання шлюбу. Позивач стверджує, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:066:4706, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку, що розташований за цією ж адресою. Позивач звертає увагу суду, що відповідач змінив замки у будинку та огорожі, та не впускає її з дітьми до будинку. Крім того, зазначає, що будинок належить їй на праві власності, однак відповідач їх виселив з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що 23 грудня 2020 року вона звернулася до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області із заявою про те, що чоловік перешкоджає їй та дітям потрапити до помешкання, порушує права та не надає можливості користування будинком. Позивач наголошує, що відповідач жодним чином не відреагував на звернення до поліції, ключів та доступу до будинку не надав. Тому, 02 лютого 2021 року позивачка знов звернулася до відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області (заява № 2589). Позивач стверджує, що не зважаючи на загальноприйняті правила проживання, відповідач безпідставно чинить перешкоди у користуванні власністю її та дітям, не даючи доступу до будинку, відмовляється впускати до житла. Таким чином, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 нею та малолітньої дитиною ОСОБА_2 шляхом вселення та зобов`язання ОСОБА_3 передати ключі від усіх дверей будинку та господарських будівель. 20 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідач стверджує, що будинок та земельна ділянка, які є предметом спору є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, зазначає, що він не перешкоджає позивачці потрапити до будинку та в неї були ключі від будинку. Відповідач наголошує, що позивачкою не надано жодних доказів, що він виселив її з дітьми з будинку. Відповідач звертає увагу суду, що позивач ніколи не проживала у вищевказаному будинку, тому що він ще знаходиться на стадії будівельних робіт, тобто в будинку проводяться внутрішні ремонтні роботи. Відповідач стверджує, що вони з позивачкою проживали з дітьми в квартирі АДРЕСА_2 власником якої є його мати ОСОБА_5 та до сьогоднішнього часу позивач з дітьми проживає в цій квартирі, не дивлячись на те, що вони вже не одна сім`я та шлюб було розірвано. Відповідач наголошує, що добровільно виселитися із вищевказаної квартири позивачка не бажає, а тому його мати ОСОБА_5 зверталася до позивачки з письмовими заявами, а саме 23.01.2021 року, 24.04.2021 року, в яких просила позивачку звільнити належну їй квартиру, та знятися з місця реєстрації. Відповідач звертає увагу суду, що оскільки позивач ігнорувала звернення його матері, вона вимушена була звернутися до суду з позовною заявою про виселення. Таким чином, вважає, що права позивачки, надані їй законом, не були порушені ним. 22 січня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначає, що відповідач навмисно затягує розгляд справи та надає відомості про те, що його мати виселяє позивачку та дітей без надання іншого приміщення на вулицю. Крім того, позивач звертає увагу суду, що відповідач вводить суд в оману щодо фактичних обставин, а саме, що він не перешкоджає проживанню у будинку її із дітьми, однак відповідач не допустив до будинку співробітників служби у справах дітей, вказавши причину, що триває судова справа про розподіл майна подружжя. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Ірпінського міського Київської області від 21 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє, в тому числі, в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення.

Позивач та представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Дзержинського відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 04 травня 2012 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що було складено відповідний актовий запис № 212 (т.1, а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис № 394, батьками якої зазначені: батько- ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 , батьками якої зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 ( т.1,а.с.9).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162346653 від 05 квітня 2019 року, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок, загальною площею 176 кв.м., житлова площа 56,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі технічного паспорту, декларації про готовність об`єкта експлуатації, дата державної реєстрації 02.04.2019 (т.1, а.с. 11).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бадрудіновою Н.О. за реєстровим № 1622, ОСОБА_7 (далі-продавець), з однієї сторони, та з другої сторони - ОСОБА_1 (далі-покупець) уклали договір про наступне: за цим договором продавець, ОСОБА_7 , передає (продає), а покупець, ОСОБА_1 , приймає (купує) у власність нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0, 0800 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та сплачує за зазначене майно обумовлену цим договором грошову суму (т.1, а.с.12-13). Відповідно до п.1.2. вищевказаного договору кадастровий номер земельної ділянки :01:066:4706.

Відповідно до п.2.1 вищевказаного договору продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчинено за 402 300 (чотириста дві тисячі триста) гривень, які сплачені покупцем продавцю до підписання цього договору повністю. Своїми підписами під цим договором сторони підтверджують факт повного розрахунку за продане нерухоме майно, яке є предметом цього договору, та відсутність один до одного будь-яких претензій фінансового характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частинами 1, 2 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2020 року позивач ОСОБА_1 зверталася до Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області із заявою про вчинене правопорушення, а саме з приводу того, що її чоловік не впускає її та дітей до належного їй будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлення «Про результати розгляду звернення» від 07.01.2021 року, у ході перевірки вказаної вище заяви ОСОБА_1 ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не виявлено, у цій події вбачаються виключно цивільно-правові відносини, а тому заявнику рекомендовано звернутися до суду.

Також, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 ККУ ОСОБА_3 ОСОБА_1 зверталась до Ірпінського відділу поліції 02.02.2021 року, в якій зазначено про те, що ОСОБА_3 без її згоди змінив замки в будинку та калитці огорожі та не впускає ні її, ні дітей, тобто фактично виселив їх з будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т.1,а.с. 21-24).

Згідно відповіді ВП № 2 Бучанського РУП ГУ Національної поліції в Київській області від 11.02.2021 року, Відділом поліції № 2 Бучанського РУП було проведено перевірку, однак у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, неможливо було внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1, а.с. 25).

Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 85/19 від 15 червня 2021 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2022 року по справі № 367/6759/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину та аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання- задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2020 р. до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 19.10.2020 р. до закінчення навчання в Київському медичному коледжі ім. П.І. Гаврося, до 26.06.2023 р., але не довше ніж до досягнення донькою 23 річного віку. В решті позову відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим порушене право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод в користуванні житлом та вселення позивача у житловий будинок. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, доводи відповідача про те, що ним не чиняться перешкоди у користуванні спірним будинком, суперечать зазначеним вище доказам.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що позивачка із дітьми проживають у його матері за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вказаний будинок демонтовано, що підтверджується листом Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 01-04/2604 від 18 липня 2023 року. Відповідно 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 . Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вселення, та зобов`язання ОСОБА_3 передати ключі від усіх дверей будинку та господарських будівель.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.01.2025 року.

Суддя Ю.В. Кравчук