Справа № 203/69/24
Провадження № 2-з/0203/4/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2-з/0203/4/2024 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 в підсистемі «Електронний суд» пред`явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Колекшн», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 175203, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 6 404 грн.

В обґрунтування таких вимог посилалась на те, що зазначений виконавчий напис вчинено на підставі документів, наданих відповідачем, що не підтверджують безспірність заборгованості перед відповідачем. Також, при вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабміну №1172 від 29 червня 1999 року зі змінами, внесеними Постановою Кабміну №662 від 26 листопада 2014 року, тоді як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною Постанову Кабміну №662 в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (п. 2 змін) та визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», тобто Перелік діє в попередній редакції, однак нотаріусом жодну з наведених обставин не прийнято до уваги, у зв`язку з чим виконавчий напис 15 червня 2021 року вчинив з такими порушеннями закону, що тягнуть визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2024 року вказана справа передана судді Колесніченко О.В.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано згідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 152 ЦПК України заяву, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст. 151 цього Кодексу, в якій порушено питання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 175203, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 15 червня 2021 року у виконавчому провадженні № 68601359, відкритого 10 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем.

В обґрунтування необхідності вжиття таких заходів забезпечення представник позивача посилається на те, що на підставі вказаного виконавчого напису від 15 червня 2021 року, пред`явленого до виконання, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем відкрито 10 лютого 2022 року виконавче провадження № 68601359, в подальшому переданого приватному виконавцю Говорову Павлу Володимировичу, про стягнення з позивача заборгованості 6 404 грн. В той же час, позивач не згодна із вчиненим виконавчим написом, та наразі оскаржує його в судовому порядку, а тому у разі задоволення позову виконання рішення суду буде ускладнене, а вчинений виконавчий напис порушує права позивача і їх відновлення буде істотно ускладнене або взагалі неможливе через фактичне примусове його виконання, з огляду на те, що по суті відбудеться виконання виконавчого документу, який не підлягає виконанню та оскаржується в судовому порядку.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 січня 2024 року заява передана в провадження судді Колесніченко О.В.

Розглянувши заяву, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 696, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК Дебт Колекшн» заборгованості в розмірі 6 404 грн. (а.с. 13).

Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем 10 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68601359 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК Дебт Колекшн» заборгованості за кредитним договором № 1-03/06/2021 від 03 червня 2021 року заборгованості в розмірі 6 404 грн. (а.с. 14).

В подальшому, 05 жовтня 2023 року виконавче провадження № 68601359 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК Дебт Колекшн» заборгованості за кредитним договором № 1-03/06/2021 від 03 червня 2021 року заборгованості в розмірі 6 404 грн. передано приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Говорову Павлу Володимировичу, що прийняте останнім 05 жовтня 2023 року (а.с. 15-17).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника), через що заходи забезпечення мають гарантувати можливість ефективної реалізації на практиці вимоги позивача на випадок розв`язання спору на його користь.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, на що звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України, пунктом 6 частини 1 якої передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 3 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса визначений як виконавчий документ, що підлягає примусовому виконанню відповідно до вказаного Закону.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, відповідно до ст. 149 ЦПК України знайшов подану заяву обґрунтованою, виходячи з предмету позову - визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, пред`явленого боржником з підстав вчинення такого напису за спірною заборгованістю та на підставі скасованого нормативного акту, які сукупно з обставинами фактичного проведення виконання такого виконавчого документу за рахунок заробітної плати позивача, дають достатні підстави вважати наявним ризик фактичного виконання виконавчого документу до вирішення спору про його законність і наявність підстав для такого виконання, що без зупинення такого стягнення на час вирішення даного спору може істотно ускладнити виконання рішення суду, а так само, ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі звернення стягнення на її доходи, в тому числі, і в судовому порядку, що потребуватиме зусиль та витрат, а тому суд приходить до висновку, що належить допустити забезпечення позову у співмірний із заявленими вимогами спосіб за п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України - зупинення стягнення на підставі оскаржуваного боржником (позивачем у справі) виконавчого напису нотаріуса №175203 від 15 червня 2021 року до набрання рішенням суду у цій справі законної сили, про що і постановляє цю ухвалу згідно з ч. ч. 1, 6, 7 ст. 153 цього Кодексу.

Підстав для обов`язкового надання зустрічного забезпечення позивачем, яка має постійну реєстрацію місця проживання в Україні, за ч. 3 ст. 154 ЦПК України на момент постановлення цієї ухвали суд не вбачає, а із забезпеченням позову пов`язані ризики неотримання виконання за грошовими зобов`язаннями, потенційні збитки від яких підлягають попередньому доведенню відповідачем, внаслідок чого надання зустрічного забезпечення наразі недоцільне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Отже при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при звільненні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Позивач у справах за позовами про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин, а тому позивач, як споживач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладені у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 643/2870/18.

Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору за пред`явлення цієї заяви.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 153, 157, 260-261, 431 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) задовольнити, забезпечивши позов без вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Зупинити стягнення, що проводиться на підставі виконавчого напису, вчиненого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 175203, за яким стягується заборгованість з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Колекшн» в розмірі 6 404 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 203/69/24.

Копію цієї ухвали видати негайно заявнику, відповідачу, третім особам та приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Говорову Павлу Володимировичу.

Виконати вжиті заходи забезпечення позову негайно в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі цієї ухвали, яка має силу виконавчого документу, незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Пред`явити цю ухвалу про забезпечення позову до виконання строком у три роки з наступного за днем її постановлення дня. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її підписання, але з цього дня може бути оскаржена впродовж 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги впродовж 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко