ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/796/24 Справа № 243/4928/23 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №243/4928/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Хаустової Т.А., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 .. Після її смерті на рахунку ГУ ПФУ в Донецькій області залишилася недоотримана пенсія, яка не була отримана нею за життя. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в подальшому нотаріусом був зроблений відповідний запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо наявності недоотриманої пенсії ОСОБА_1

12 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевою А.В. позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 76 906,45 грн.

19 жовтня 2021 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . На адвокатський запит до відповідача щодо надання відомостей стосовно нарахованих та виплачених пенсійних виплат ОСОБА_2 за період з 01 червня 2014 року по 13 липня 2020 року відповідач повідомив, що ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком та мала статус внутрішньо переміщеної особи. Виплату пенсії ОСОБА_2 призупинено з 01 березня 2017 року, за поновленням виплати пенсії ОСОБА_2 до органів ПФУ не зверталась. Пенсія за період з 01 березня 2017 року по 31 липня 2020 року не нараховувалась та не виплачувалась.

При надані відповіді на запит нотаріуса була вказана загальна сума недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2017 року по 31 липня 2020 року, яка склала 76 906,45 грн. та нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мала право, але не отримала своєчасно відповідно до ч.1 ст.46 Закону №1058.

Недоотримана пенсія померлої була розрахована відповідно до вимог ст.46 Закону №1058 за період з 18 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року та склала 44 248,68 грн.

Станом на 01 січня 2022 року недоотримана пенсія померлої облікована Головним управлінням та виплачується відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території.

Відповідно до означеного порядку в 2022 році проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень: в листопаді 2022 року - 530,00 грн., в грудні 2022 року - 2,18 грн., в липні 2023 року - 557,32 грн. Залишок боргу складає 43159,18 грн.

Позивач вважає дії відповідача щодо невиплати спадщини у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 75816,95 грн. з урахуванням виплаченої суми в розмірі 1089,50 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом протиправними.

В зв`язку з викладеним, просив суд, стягнути з відповідача недоотриману пенсію, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та увійшла до складу спадщини в розмірі 75816,95 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 858,88 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено - стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 75816, 95 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат по справі.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати ухваливши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановлений статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до яких сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину з урахуванням трирічного строку передбаченого ч.3 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пенсійна справа знята з обліку з 01.08.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера 13.07.2020 року. За життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не зверталась, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на спадкування права на нарахування пенсії померлої ОСОБА_2 .

Недоотримана пенсія була виплачена з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 за період з 18.10.2018 по 31.07.2020, оскільки заява щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 подана ОСОБА_1 19.10.2021. Пенсія за життя ОСОБА_2 за період з 01.03.2017 по 17.10.2018 року не нараховувалась. Судом не враховано виплачену позивачу суму на погашення заборгованості у вересні 2023 року - 2093 грн.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні, з наступних обставин.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в цілому відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міський районним бюро ЗАГС м. Горловки, Донецької області 25 березня 1966 року.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) перебувала на обліку в управлінні ПФУ в Центрально-Міському районі м.Горлівки Донецької області та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058.

З 01 березня 2017 року виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» з 01 березня 2016 року.

За поновленням виплати пенсії ОСОБА_2 не зверталась.

Пенсійна справа знята з обліку з 01 серпня 2020 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 13 липня 2020 року.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.08.2021 сума недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2017 року по 31 липня 2020 року становить 76906,45 грн. Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, відповідно до ч.1 ст.46 Закону №1058 станом на 17 серпня 2021 року складають 47880,65 грн.

12 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевою А.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 , 1941 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: недоотриманої пенсії у розмірі 76906,45 грн., за період з 01.03.2017 року по 31.07.2020 року, які належали ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області за №0500-1805-8/55298 від 17.08.2021 року.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 19 жовтня 2021 року з заявою щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 через довірену особу ОСОБА_3 .

За результатами розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в сумі 44248,68 грн. за період з 18 жовтня 2018 року по 31 липня 2020 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058.

Нарахована сума недоотриманої пенсії після ОСОБА_2 обліковується в Головному управлінні та включена до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2022 року.

Протягом 2022 року відповідно до Порядку №1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді 2022 року - в розмірі 530,00 грн. та в грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн.

Протягом 2023 року відповідно до Порядку №1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн. та у вересні 2023 року - 2093,00 грн.

Залишок нарахованої недоотриманої пенсії ОСОБА_2 станом на 25 вересня 2023 року складає 41066,18 грн. Пенсія за період з 01 березня 2017 року по 17 жовтня 2018 року ОСОБА_2 не нараховувалась.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Апеляційний суд частково погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другійстатті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі № 428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20.

Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №364/2021 від 12.10.2021 року, виданого приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевою А.В. спадкоємцем майна смерті ОСОБА_2 , 1941 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоориманої пенсії у розмірі 76906 грн. 45 коп. за період з 01.03.2017 по 31.07.2020 року, які належали ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області за №0500-1805-8/55298 від 17.08.2021 року.

Таким чином, встановивши, що позивач як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію своєї матері за спірний період, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриманої за життя ОСОБА_2 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма регулює отримання недоотриманої пенсії з вини пенсіонера, а в даному випадку між сторонами виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.

Проте, стягуючи з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію за період з 01.03.2017 року по 31.07.2020 року у розмірі 75816,95 грн., судом першої інстанції не враховано, що відповідачем проведено виплату коштів позивачу на погашення заборгованості щодо недоотриманої пенсії після ОСОБА_2 у вересні 2023 року - 2093,00 грн., про що у відзиві наголошувалось відповідачем та не заперечувалось позивачем.

Таким чином, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим рішення суду в частині розміру суми стягнутих на користь позивача в порядку спадкування за законом коштів у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зміні, а саме зменшенню суми до стягнення до 73723 грн. 95 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року підлягає зміні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року змінити.

Абзац другий рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року викласти у наступній редакції:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3 , грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 73 723 (сімдесят три тисячі сімсот двісті три) гривні 95 копійок»

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: