Справа №464/183/24
пр № 2/464/576/24
У Х В А Л А

10 січня 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду міста Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та внесення змін в актовий запис,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Бідак О.О. від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 із позовом, в якому просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Внести зміни в актовий запис № 2182 про народження ОСОБА_4 , складений 06 червня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, та актовий запис № 5941 про народження ОСОБА_5 , складений 20 грудня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в частині відомостей про батька, зазначивши батьком цих дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , інші відомості залишити без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 05 січня 2024 року справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшла наступного висновку.

За вимогами п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Як регламентовано ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Якщо подання заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 736/85/18-ц сформулював правову позицію про те, що зловживанням є переслідування мети зміни територіальної підсудності розгляду справи у спосіб об`єднання позовних вимог або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача).

Судом установлено, що позивачем заявлено вимоги про встановлення батьківства, в якій співвідповідачами залучено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ОСОБА_2 .

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є біологічним батьком дітей позивача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому необхідно встановити факт батьківства для забезпечення прав дітей знати та стверджувати, що в них був батько та називатись його дітьми, а також реалізації права на спадкування. У частині вимог, щодо внесення змін у актовий запис вказує, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За приписами ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У постанові від 05 жовтня 2020 року у справі № 143/709/17 Верховний Суд виснував, що у цивільному процесі сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість в результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов`язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів. Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнає чи оспорює його суб`єктивне право, свободи чи інтерес, який охороняється законом. При цьому обов`язок визначати суб`єктний склад спору покладено на позивача.

У відповідності до ст.49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Положеннями ст.134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

При вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану (Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні).

За наведених обставин відповідач Відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові жодним чином не порушив, не визнав чи оспорив суб`єктивне право позивача, адже виключно рішення суду про встановлення факту батьківства є підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини. До такого висновку зводиться і обґрунтування вимог позовної заяви.

Наведене зумовлює висновок про зловживання позивачем, який користується професійною правничою допомогою адвоката, процесуальними правами шляхом штучного об`єднання позовних вимог та завідомо безпідставного залучення органу реєстрації актів цивільного стану як співвідповідача з метою зміни підсудності справи, а тому у порядку ч.3 ст.44, п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України слід повернути позовну заяву стороні позивача.

Постановлення даної ухвали не є обмеження у доступі позивача до правосуддя, оскільки позивач не позбавлений права повторного звернення до належного суду з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.185, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та внесення змін в актовий запис повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що постановлення даної ухвали не є перешкодою доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до належного суду з дотриманням вимог процесуального законодавства, а також можливість повернути сплачений судовий збір, за відповідним клопотанням позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 10 січня 2024 року.

Суддя Г.О.Шашуріна