ПОСТАНОВА

Іменем України

30 грудня 2024 року м. Кропивницький

справа № 388/499/24

провадження № 22-ц/4809/1530/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2024 у складі головуючого судді Кнурова О. А.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов, заперечень на відзив і рішення суду першої інстанції.

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», яким просило стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ«Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №3624255 від 01.06.2021 у розмірі 30 340 грн та стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 01.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подала Заявку на отримання кредиту №3624255. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого позичальник підтверджує прийняття умов кредитного договору № 3624255 від 01.06.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/.

Таким чином, ОСОБА_1 уклала договір про споживчий кредит № 3624255 від 01.06.2021 (надалі - Кредитний договір) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на її картковий рахунок в сумі 8 000 грн.

13.09.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 3624255 від 01.06.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс, позивач»).

Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу відповідача перед новим кредитором є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 30 340 грн, із яких:

- заборгованість за тілом кредиту 8 000 грн;

- заборгованість за відсотками 21 460 грн;

- заборгованість за комісійними винагородами 880 грн;

- заборгованість за пенею 0 грн.

Керуючись ст. 512 - 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору №3624255 від 01.06.2021, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу ОСОБА_1 , зазначену в кредитному договорі №3624255 від 01.06.2021, було направлено повідомлення про відступленн права вимоги від TOB «Мілоан» до TOB «Діджи Фінанс», де містилась інформація про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 3624255 від 01.06.2021.

Не зважаючи на вказане, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 3624255 від 01.06.2021, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Підодвірний Т. І. заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що позивачем не довено факту укладення сторонами договору від 01.06.2021 №3624255, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Звернув увагу суду, що у копії платіжного доручення від 01.06.2021, долученого позивачем до матеріалів позовної заяви відсутній підпис працівника банку, відповідального за проведення операції. До того ж, у договорі від 01.06.2021 №3624255 відсутній будь-який рахунок відповідача, на який ТОВ «Мілоан» нібито повинне було перерахувати кошти. Доказів того, що картковий рахунок НОМЕР_1 належить або використовувався ОСОБА_1 матеріали справи не містять. У договорі факторингу від 13.09.2021 №07Т жодним чином не зазначено інформації, яка могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача. Крім того, зазначено, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правову допомогу є необґрунтованою. У відзиві на позовну заяву представником заявлено про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 200,00 грн (а.с.83-90).

У відповіді на відзив представник позивача заперечив щодо доводів, викладених у відзиві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.106-117).

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача категорично заперечив факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору. Додатково зазначив, що в матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа, яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник при укладенні договору (а.с.131-138).

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2024 року у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

Стягнуто з позивача на користь відповідача у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу 6 200 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено факт укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 кредитного договору № 3624255 від 01.06.2021 шляхом прийняття пропозиції (акцепту) у електронній формі, а також не доведено отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн на підставі кредитного договору № 3624255 від 01.06.2021.

Щодо отримання ОСОБА_1 на свій банківський рахунок грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн суд зазначив, що за даними поданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки за договором № б/н за період 01.06.2021-20.06.2021 на банківську картку НОМЕР_1 , рахунок за якою відкрито у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.06.2021 надійшли грошові кошти у розмірі 8000,00 грн із зазначенням деталей операції: «Переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Miloan. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу ».

Поряд з цим, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що зазначені вище кошти були перераховані ОСОБА_1 саме на виконання кредитного договору № 3624255 від 01.06.2021.

На підставі наведеного, суд виснував, що зарахування на рахунок відповідача грошових коштів не є доказом підтвердження укладення відповідного кредитного договору - № 3624255 від 01.06.2021, а отже відсутні належні правові підстави для стягнення цих коштів з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право грошової вимоги за конкретним кредитним договором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» подало до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2024 року у даній справі та ухвалення нового рішення про повне задоволення позовних вимог позивача. Також просить у порядку розподілу судових витрат стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

В обґрунтування мотивів оскарження вказано, що 01.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 було подано Заявку на отримання кредиту №3624255. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору 3624255 від 01.06.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/. Позивач вказав відому йому IP - адресу відповідача, за якою було сформовано Анкету-заяву на отримання кредитних коштів.

Укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Позивач стверджує, що кредитний договір був підписаний вдповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора та вважає, що факт укладення між сторонами правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «Мілоан» за допомогою логіна Особистого кабінету і пароля Особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 не був би укладений.

Крім того, відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «Мілоан» на підставі платіжного доручення № 47690122 від 01.06.2021 перерахував відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 у сумі 8 000.00 грн.

Позивач звертає увагу апеляційного суду, що судом першої інстанції встановлено, що банківська картка № НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 і на неї 01.06.2021 від ТОВ «Мілоан» було перераховано кошти в сумі 8 000 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Підодвірний Т. І. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. Вказує про те, що матеріали справи не містять жодного доказу направлення відповідачеві одноразового ідентифікатора смс повідомлення, як і не містять доказів використання відповідачем будь-якого ідентифікатору. Представник наголосив на тому, що позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів укладення кредитного договору (а.с.209-217).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в особі генерального директора Вініченко Олексія Віталійовича, який діє на підставі Статуту, та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №3624255 (індивідуальна частина).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі -кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Згідно пункту 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000.00 грн у валюті: Українські гривні.

Відповідно до пункту 1.3. договору кредит надається строком на 30 днів з 01.06.2021 (строк кредитування).

Пунктом 1.4. договору передбачено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01.07.2021.

Пунктом 1.5. договору визначено загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3880.00 грн в грошовому виразі та 11,401.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 -1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 11880.00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Згідно пункту 1.5.1. договору, комісія за надання кредиту становить 880.00 грн, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Пунктом 1.5.2. договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 3000.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до пункту 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пунктами 6.1-6.4. передбачено порядок укладення договору.

Так, згідно пунктів 6.1., 6.2. 6.3. цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Відповідно до платіжного доручення № 47690122 від 01.06.2021 ТОВ «МІОЛАН» проведено транзакцію по перахуванню грошових коштів на номер картки НОМЕР_1 у розмірі 8000 грн.

Згідно виписки за кредитним договором № 3624255 від 01.06.2021, заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.09.2021 становить 30340,00 грн, з яких: 8000 грн - основний борг (тіло кредиту); 21460,00 грн - відсотки; 880,00 - комісія (а.с.62 зворот).

13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №07Т, відповідно до якого та витягу з додатка до нього, право вимоги за кредитним договором № 3624255 від 01.06.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 перейшло до позивача на суму заборгованості у 30340,00 грн (а.с. 44-47).

За даними наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки за договором № б/н за період 01.06.2021-20.06.2021 на банківську картку НОМЕР_1 , рахунок за якою відкрито у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.06.2021 надійшли грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. із зазначенням деталей операції: «Переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Miloan. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу » (а.с.156-157).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 зазначеного Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Водночас електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

При цьому, зі системного аналізу положень зазначених вище норм закону вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач посилався на те, що 01.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подала Заявку на отримання кредиту №3624255. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого позичальник підтверджує прийняття умов кредитного договору № 3624255 від 01.06.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Таким чином, ОСОБА_1 уклала договір про споживчий кредит № 3624255 від 01.06.2021 (надалі - Кредитний договір) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на її картковий рахунок в сумі 8 000 грн.

На підтвердження надання відповідачу та зарахування на його банківську карту кредитних коштів в розмір 8 000 грн позивачем надано суду копію платіжного доручення № 47690122 від 01.06.2021, згідно якого ТОВ «Мілоан» проведено транзакцію по перахуванню грошових коштів на номер картки НОМЕР_1 у розмірі 8 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 кредитного договору № 3624255 від 01.06.2021 шляхом прийняття пропозиції (акцепту) у електронній формі, а також не доведено отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн на підставі кредитного договору № 3624255 від 01.06.2021.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з цими висновками суду першої інстанції, оскільки вони грунтуються на досліджених і належно оцінених доказах, які містяться у матеріалах справи матеріалам справи.

У постанові Верховного Суду від 29.02.2021 у справі № 922/51/20 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах : оригінал, електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом, паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

У постанові ВС від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 зазначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Так, згідно пунктів 6.1., 6.2. 6.3. договору про споживчий кредит від 01.06.2021, кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Однак, договір про споживчий кредит №3624255 від 01.06.2021 не містить відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачем цього договору. Також, не містять відомостей про такий одноразовий ідентифікатор інші докази, долучені позивачем до суду першої інстанції.

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс», яке згідно договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 набуло від ТОВ «Мілоан» право вимоги до відповідача за кредитним договором про споживчий кредит №3624255 від 01.06.2021, не надало доказів проведення ідентифікації особи позичальника при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

При цьому, зазначення у тексті договору особистих даних ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання, серія, номер паспорта та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності належних та допустимих доказів укладення 01 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №3624255 від 01.06.2021 та належного виконання ТОВ «Мілоан» умов кредитного договору щодо здійснення безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, у зв`язку з чим позов ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині - без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2024 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.12.2024.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

О. І. Чельник