Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2140/23
Провадження № 2-о/382/12/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М.М., перевіривши матеріали справи № 382/2140/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити, що правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 026541 виданий управлінням земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області, на земельну ділянку площею 2,2426 га, кадастровий номер :09:001:0030, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в рівних частках кожній, тобто по 1/2 частині.

Заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,3640 га, кадастровий номер 322558800:09:001:0018, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району (на даний час Бориспільського району) Київської області. Так, згідно з свідоцтв про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було успадковано по 1/3 частині вказаної вище вказаної земельної ділянки. 23.05.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 026541, на новоутворену земельну ділянку площею 2,2426 га, кадастровий номер :09:001:0030. 31.01.2011 року ОСОБА_7 було отримано у спадок, після смерті ОСОБА_6 , у вигляді 1/3 частини земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 3,3640 га, яка розташована на території Райківщинської сільської ради Київської області. В подальшому ОСОБА_7 , з огляду на отримання державного акту ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , був отриманий державний акт на новоутворену земельну ділянку площею 1,1213 га, кадастровий номер :09:001:0032. На даний час вказану земельну ділянку ОСОБА_7 продано ОСОБА_8 . У жовтні 2023 року ОСОБА_1 вирішила виділити належну їй частину земельної ділянки в натурі, внаслідок чого звернулася до землевпорядної організації ФОП ОСОБА_3 . Разом з тим, під час перегляду наявних документів, ФОП ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 про те, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 026541 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 являються співвласниками лише 2/3 частин ділянки № 128 Райківщинської сільської ради, натомість третій співвласник в державному акті не зазначений, тобто відсутній. При цьому, як вбачається з відомостей Державного земельного кадастру ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є співвласниками (по 1/2 частині) земельної ділянки площею 2,2426 га, кадастровий номер :09:001:0030, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Київської області по 1/2 частині, оскільки дана земельна ділянка була утворена на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок від 07.08.2007. В той же час, після поділу, ОСОБА_7 являвся власником цілої земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 1,1213 га, кадастровий номер :09:001:0032, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради. Тобто, з наявних відомостей вбачається, що фактично після успадкування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки землевпорядною організацією ПП «Аршин» було здійснено виділ 2/3 частин земельної ділянки № НОМЕР_1 в натурі, внаслідок чого утворилася нова ціла земельна ділянка площею 2,2426 га, кадастровий номер :09:001:0030, співвласниками якої по 1/2 частині є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Натомість із державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,2426 га, кадастровий номер :09:001:0030, вбачається, що дана земельна ділянку належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/3 частині, в той час коли така земельна ділянка фактично перебуває у власності сторін у рівних частках, тобто по 1/2 частині, що фактично і відображається в Державному земельному кадастрі, а саме у витязі з Державного земельного кадастру. Тобто, відомості які містяться в Державному земельному кадастрі, свідчать про те, що під час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №026541 відповідними посадовими особами управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області була допущена описка у частці співвласників.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» під фактами, що мають юридичне значення розуміють факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право, це спір, що пов`язаний з порушенням, оспоренням або невизнанням права особи на певні блага (матеріальні/нематеріальні). Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За обставинами, зазначеними в заяві, записами в державному акті зменшено розмір частки земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 площею 2,2426 га, кадастровий номер :09:001:0030 з 1/2 до 1/3 частки.

При цьому, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Однак не надає можливості встановлення факту належності іншої, більшої чи меншої, частки спадкового майна або частки державного акту.

В поданій заяві заявницею заявлено вимоги: встановити, що правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку (...) належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в рівних частках кожній, тобто по 1/2 частині.

Проте, "встановлення факту належності 1/2 частки (частини) державного акту", як правовстановлюючого документу, не є фактом, від встановлення якого буде вирішено питання права власності на більшу частку земельної ділянки, тобто зазначеним рішенням не можливо збільшити (отримати у власність) частку в земельній ділянці з 1/3 до 1/2, оскільки відомості, які містяться в акті, цим рішенням не зміняться. У зв`язку із зазначеним, від встановлення вказаного факту (належності 1/2 частини державного акту) не виникають, не змінюють, не припиняються особисті чи майнові права фізичних осіб.

Крім цього, заявницею фактично заявлено вимоги, які безпосередньо стосуються ОСОБА_4 , яка за твердженням заявниці померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (додано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ), тобто заявлено вимогу, що безпосередньо стосується прав та обов`язків померлої особи (належність частини документа померлій особі).

В даному випадку захист права власності, в тому числі який прямо чи опосередковано пов`язаний із спадкуванням, здійснюється шляхом подання позову. Отже, вимога про встановлення факту належності певної частки державного акту на земельну ділянку не може розглядатися в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства.

Суд самостійно не може змінювати/доповнювати вимоги внаслідок принципу диспозитивності цивільного судочинства, оскільки це прерогатива особи, яка звертається до суду (ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи, що ЦПК України не визначає наслідків подання заяви, яке не може розглядатися в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства суддя відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовує аналогію закону, яка визначена в п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та відмовляє у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 186, 258-261, 293, 351-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Нарольський