Єдиний унікальний номер: 448/2101/23
Провадження № 2-о/448/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повне)

08.01.2024 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Юрія БІЛОУСА,

за участю секретаря судового засідання Ірини РОМАНЧЕНКО

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська (81300, м.Мостиська, Грушевського, 1/9, Яворівського району Львівської області) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області,

про: встановлення факту, що має юридичне значення,

за участю:

заявник ОСОБА_1 - не з`явився (заява),

заінтересована особа ОСОБА_2 - не з`явилася (заява)

представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області- не з`явилася (заява),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

в с т а н о в и в:

І. Стислий зміст вимог заяви.

Громадянин ОСОБА_2 , (надалі Заявник) звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, покликаючись на те, що він є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є заінтересована особа ОСОБА_6 .. Документом, що підтверджує факт його (Заявника) батьківства є свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , що видане 10.08.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області.

Зазначає, що з матір`ю дитини ОСОБА_2 , перебував у шлюбі, який розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 09.06.2017р.

Стверджує, що дочка ОСОБА_7 проживає спільно з ним (Заявником) за адресою: АДРЕСА_1 . Цим судовим рішенням визначено місце проживання дитини, разом з батьком за вищевказаною адресою, що також передбачає перебування дочки на повному матеріальному утриманні та вихованні батька ОСОБА_6 . Він (Заявник) з матір`ю дитини не проживає, а самостійно займається вихованням дочки, самостійно її утримує, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує. Між ним та дитиною склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність один до одного.

Покликається на те, що встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси дочки ОСОБА_7 , яка перебуває на його самостійному вихованні, при цьому, заявник не має іншої можливості підтвердити факт самостійного виховання дитини; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити наступний факт, що має юридичне значення: що він (заявник) самостійно виховує, самостійно утримує та самостійно здійснює догляд за дочкою ОСОБА_8 , без участі матері.

ІІ. Позиція учасників справи.

Заявник ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій зазначив, що підтримує вимоги поданої ним заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить здійснювати розгляд такої у його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить суд розглянути справу у їх відсутності. Зазначив, що не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_6 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, однак подала письмові пояснення, у яких підтвердила той факт, що вона та заявник фактично не підтримують подружніх відносин та проживають окремо за різними адресами, шлюб між ними розірвано; їхня з заявником дочка

ОСОБА_7 , проживає саме разом з заявником та перебуває на його утриманні, згідно судового рішення Мостиського районного суду Львівської області. Згідно спільного рішення, батько дитини ОСОБА_2 , займається вихованням та утриманням такої. Крім того, ОСОБА_2 , подала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, де зазначила, що не заперечує щодо задоволення заяви

ОСОБА_9 . Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 21.12.2023р. постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за вищевказаною заявою ОСОБА_2 , про: встановлення факту, що має юридичне значення; залучено до участі у розгляді справи в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 ; розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 223, частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 та заінтересована особа ОСОБА_2 , є батьками дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 10.08.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області.

Заявник ОСОБА_2 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 09.06.2017р.

Згідно судового рішення Мостиського районного суду Львівської області від 09.06.2017 року місце проживання дитини ОСОБА_5 визначено разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що також передбачає перебування ОСОБА_5 , на повному матеріальному утриманні та вихованні батька

ОСОБА_10 акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї мешканця АДРЕСА_1 ОСОБА_2 відомо, що ОСОБА_11 , дійсно постійно проживає разом з батьком (заявником по справі) за адресою: АДРЕСА_1 .

Письмовими поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 підтверджено наступні обставини: вона (заінтересована особа) та заявник ОСОБА_2 тривалий час не підтримують подружніх відносин та проживають окремо за різними адресами, шлюб між ними розірвано; їхня з заявником дочка проживає саме разом з заявником за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні згідно судового рішення Мостиського районного суду Львівської області від 09.06.2017 року. Згідно спільного рішення, саме заявник займається вихованням та утриманням дочки.

Зазначені письмові пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2 свідчать про те, що ОСОБА_11 , на даний час проживає з батьком (заявником по справі), він здійснює догляд за дитиною, самостійно займається її утриманням, навчанням та вихованням. Мати дитини фактично на даний час не займається її утриманням, вихованням та доглядом, відтак заявник фактично є батьком, що самостійно виховує дочку ОСОБА_7 .

Заявник позитивно характеризується за місцем проживання, такий має можливість самостійно виховувати, утримувати та здійснювати догляд за дочкою.

Матеріалами справи підтверджено, що заявник разом з дитиною - дочкою ОСОБА_7 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник самостійно, без участі матері, виховує, утримує та здійснює догляд за дочкою ОСОБА_7 .

Зазначені вище обставини не заперечуються і матір`ю дитини, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання дочки та її перебування на утриманні батька.

V. Застосовані судом норми права.

Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

VI. Висновки суду.

Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд переконаний, що заявником доведений факт самостійного виховання та самостійного утримання дитини: дочки ОСОБА_5 , 2010 року народження.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимоги заяви ОСОБА_2 , є підставними в повній мірі та такими, що підтверджуються належними доказами і відповідають інтересам дитини, а тому підлягають до задоволення.

Факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника як батька малолітньої дитини, і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів дитини.

Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає.

Встановлення даного факту не суперечить закону і жодним чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Відомості, які б спростовували даний висновок суду - відсутні.

При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику ОСОБА_2 , що відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

VIІ. Вирішення долі Судових витрат.

Виходячи з вимог ч.7 ст.294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Враховуючи наведену норму Закону, понесений заявником судовий збір необхідно залишити за ним.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виховує, самостійно утримує та самостійно здійснює догляд за малолітньою дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без будь-якої сторонньої допомоги та без участі матері ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст судового рішення складено 12 січня 2024 року.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заінтересовані особи:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

- Служба у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Яворівського району Львівської області, .

Суддя Юрій БІЛОУС