справа № 361/4613/21
провадження № 2/361/206/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду в розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . У 2020 році нею було проведено на цих земельних ділянках роботи по підготовці до засіяння зерном, у зв`язку з чим нею витрачено кошти по культивацію ґрунту, закупівлю насіння та засіяння зерном, від яких вона очікувала на їх покриття та отримання прибутку за рахунок зібраного врожаю. Проте вказувала на те, що неправомірними діями відповідача її врожай було знищено. Розмір шкоди, яку відповідач завдав їй, знищивши її врожай, вона оцінює у 10000 грн. Також посилалася на те, що відповідач продовжує вчиняти протиправні дії та у травні 2021 року ним пошкоджено її весняні посіви. У досудовому порядку вирішити даний спір неможливо, оскільки відповідач не бажає врегулювати даний конфлікт, тому вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду відзив на позов, у якому посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтовані та безпідставні, оскільки обставини викладені у позові не відповідають дійсності, будь-яких дій щодо знищення врожаю позивача він не здійснював, будь-яких доказів на підтвердження таких дій позивачем до позовної заяви не додано, не підтверджено також і розмір майнової шкоди, яку просить стягнути позивач. Просиві суд у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер :01:009:0039 та площею 0,14 га кадастровий номер :01:009:0038, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на вказаних земельних ділянках нею здійснювалися сільськогосподарські роботи, на які нею витрачені грошові кошти, зокрема, засіяння їх зерном, та від отримання врожаю з цих земельних ділянок вона очікувала отримати прибуток, однак у зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 , який знищив її врожай, їй завдано майнової шкоди яку вона оцінює у розмір 10000 грн., звернулася до суду з цим позовом.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці обставини встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку обґрунтуванню викладеному у позовній заяві та наданими на підтвердження заявлених позовних вимог, долученим до позовної заяви доказам, суд дійшов висновку про недостатність їх обсягу в доведення обставин завдання майнової шкоди позивачу ОСОБА_1 діями відповідача ОСОБА_2 та розміру такої шкоди.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог позивач ОСОБА_1 суду не надала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.