Справа №639/1063/23
Провадження №2/639/128/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу №639/1063/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищевказана справа.

10 січня 2024 року в судовому засіданні відповідач надала зустрічну позовну заяву.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні проти прийняття зустрічного позову заперечував.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні просила прийняти зустрічний позов до розгляду та об`єднати його в одне провадження з первісним.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у березні 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації. Призначено судове засідання.

У судове засідання, яке було призначено судом на 18 травня 2023 року відповідач ОСОБА_2 з`явилась, про що свідчить розписка в матеріалах справи. У судовому засіданні 13 червня 2023 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 оголошено перерву для ознайомлення з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами, що підтверджується журналом судового засідання від 13 червня 2023 року, отже відповідач була обізнана про розгляд справи стосовно неї та про процесуальні права та обов`язки учасника справи (т. 1, а.с. 60, а.с. 111-112).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 липня 2023 року прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації. В подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог. Роз`яснено відповідачу її право на подання відзиву на уточнений позов, встановивши п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй копії цієї ухвали та копії уточненої позовної заяви, протягом якого вони мають право надіслати: суду - відзив на позовну заяву, який повинний відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів. Повідомлено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 липня 2023 року вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі №639/1063/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсаці. Розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі. Замінено судове засідання для розгляду справи по суті на підготовче судове засідання. Повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 198 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими Главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених даним Кодексом.

Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача 13 червня 2023 року була направлена відповідачу ОСОБА_2 копія уточненої позовної заяви, що підтверджується описом вкладення у листі та поштовою накладною (т. 1, а.с. 107 А, 108).

Копія ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова про прийняття уточненої позовної заяви від 26 липня 2023 року була направлена відповідачу ОСОБА_2 31 липня 2023 року (а.с. 135).

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Так, відповідач ОСОБА_2 10 січня 2024 року в підготовчому судовому засіданні подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Однак, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 766/12340/17.

Отже, судом встановлено, що зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила продовжити строк на подання зустрічного позову.

Однак, як вже було встановлено судом, відповідач була обізнана про розгляд даної справи в суді, приймала участь у судовому засіданні, в якому за її клопотанням було оголошено перерву для ознайомлення з матеріалами справи, неодноразово надавала заяви про відкладення розгляду справи, крім того уточнена позовна заява направлялась відповідачу, та її неотримання відповідачем не свідчить про поважність причини пропуску строку на подання зустрічного позову, а отже суд не знаходить підстав для продовження строків на подання зустрічного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Враховуючи, те що відповідач ОСОБА_2 лише 10 січня 2024 року надала до суду зустрічний позов, чим пропустила встановлений ст. 193 ЦПК України строк для подання зустрічної позовної заяви, та представник позивача також зазначає на тому, що відповідачем ОСОБА_2 пропущений строк для подання зустрічної позовної заяви, суд вважає, що зустрічна позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду з первісним позовом та підлягає поверненню відповідачу.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Суд наголошує, що повернення зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_2 звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185,193, 194 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з цим позовом в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного т ексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.01.2024

Суддя В.В. Труханович