ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

У грудні 2023 року позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом.

Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року позовна заява була залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України та позивачу було надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків в десятиденний термін, з дня отримання копії ухвали. Одночасно позивачу було роз`яснено, що у разі невиконання вимог даної ухвали, зазначена позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

У вищевказаній ухвалі судом було зазначено, що заявнику необхідно надати суду документи з відомостями про неможливість у досудовому порядку вирішити даний спір для суду та їх копії у відповідності до кількості учасників процесу. Крім того, було зазначено, що відповідно до ст. 319 ЦК зазначено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тобто законодавство захищає власника квартири або будинку і дає йому право виписати осіб, які там не проживають, без їхньої згоди.

Так, дана ухвала суду була направлена позивачу на вказану нею в позові адресу.

03 січня 2024 року від позивача на адресу суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 20 грудня 2023 року про залишення позовної заяви без руху щодо усунення виявлених судом недоліків.

Проте, з долучених до заяви про усунення недоліків матеріалів не вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником нерухового майна, а саме: кімнати у гуртожитку АДРЕСА_1 , як і не надано доказів про неможливість врегулювання спору в досудовому порядку.

Таким чином, позивачем не були усунуті виявлені судом недоліки, зазначені в ухвалі суду від 20 грудня 2023 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до наступного висновку.

В силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, в установлений в ухвалі Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2023 року строк, недоліки позовної заяви позивачем не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог зазначеної вище ухвали у строки встановлені судом, від позивачана адресу суду також не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вищевказану позовну заяву слід вважати не поданою та повернути позивачу.

Згідно ч. 7 вищевказаної статті повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційнеоскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.А. Осаулова