Справа № 203/4204/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 22.09.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на те, що подружні відносини з відповідачем було припинено через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди, припинення спільного проживання та ведення спільного господарства, неможливість подальшого збереження шлюбу, позивачка просила суд розірвати шлюб.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.08.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.10.2023 року сторонам було надано строк для примирення терміном в один місяць, до закінчення якого провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року провадження по справі було поновлено та останню призначено до подальшого розгляду.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та посилаючись на викладені в ньому обставини, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та його представник після поновлення провадження по справі в судові засідання, призначені на 21.12.2023 року та 10.01.2024 року не з`явились.

В наданому клопотанні відповідач просив відкласти розгляд справи, призначений на 21.12.2023 року, посилаючись на неможливість явки за сімейними обставинами. При цьому, будь-яких конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали можливості прибуття до суду або участі дистанційно в режимі відеоконференції, не навів та відповідних доказів не надав.

Про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 10.01.2024 року відповідач не повідомив. В свою чергу, представником відповідача було подано клопотання про перенесення розгляду справи, призначеного на 10.01.2024 року, в зв`язку із відрядженням. При цьому, відповідних доказів щодо відрядження до клопотання надано не було.

Вказані дії сторони відповідача щодо повторної неявки до суду, подачу клопотань про відкладення судових засідань без надання відповідних доказів поважності причин неявки, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.223 ЦПК України повторна неявки відповідача, незалежно від поважності причин такої неявки, не перешкоджає розгляду справи.

Також суд враховує, що справа призначалась до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Відповідач приймав участь в судовому засіданні 24.10.2023 року, в якому під час вирішення питання за його клопотанням про надання строку для примирення висловив свою позицію щодо заявленого позову.

За вказаних обставин, враховуючи думку позивачки, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за фактичної явки учасників справи.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №109.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

Таким чином, відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Як зазначила позивачка та не заперечувалось відповідачем під час участі в судовому засіданні 24.10.2023 року, шлюбні відносини між останніми було припинено в березні 2023 року. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Протягом наданого судом строку примирення між сторонами не відбулось. Як зазначила позивачка будь-яких кроків в цій частині з боку відповідача не здійснювалось. Крім того, вона вважає примирення неможливим та наполягає на розірванні шлюбу.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми.

Враховуючи положення ст.113 СК України та відсутність відповідної заяви позивачки, після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,56,112,113 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141, 211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №109 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 січня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак