Справа № 952/172/20
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.01.2024 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Яценка Є.І.,
за участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,
представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області в режимі відеоконференції заяву представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Турчак Марини Валеріївни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Зачепилівської селищної ради Харківської області, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та стягнення грошових коштів, -
Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Турчак М.В. звернулась до суду із заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення в цивільній справі № 952/172/20 за позовом ОСОБА_2 до Зачепилівської селищної ради Харківської області, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та стягнення грошових коштів.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Турчак М.В. вказала, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 21.12.2023 позов ОСОБА_2 до Зачепилівської селищної ради Харківської області, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та стягнення грошових коштів задоволено частково. Проте при винесенні вищезазначеного судового рішення не було вирішено питання про витрати, які позивачка ОСОБА_2 понесла при розгляді справи і які складаються із сплаченого нею судового збору у розмірі 840,80 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу, які є видом інших судових витрат в розумінні ст. 133 ЦПК України.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Турчак М.В. підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі.
Дослідивши матеріали цивільної справи № 952/172/20, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення.
Так, при прийнятті 21.12.2023 року рішення судом, не було вирішено питання про витрати, які позивачка понесла при розгляді справи і які складаються із сплаченого судового збору, а також витрат на професійну правничу допомогу.
В судовому засіданні встановлено, що позивачкою про справі було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується відповідною квитанцією що міститься в матеріалах по справи.
Згідно ч.1,2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз вищезазначених положень ЦПК України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.
Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом,
обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення,
складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення
представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист
від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої
допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державною можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначені суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та ( або) значенню справи.
Згідно копії Додаткової угоди від 10.12.2019 року до Договору про надання професійної правничої допомоги та копії звіту від 22.12.2023 року про приймання передавання наданих послуг за результатами виконання умов Договору б/н від 10.12.2019 року власні зобов`язання щодо надання правничої допомоги Клієнту по справі № 952/172/20 в суді першої інстанції Юридична компанія « Прасолов та Партери» виконала на суму 30 000 грн. Обсяг наданої правничої допомоги підтверджується вищезазначеним звітом.
Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( складання позовної заяви, надання консультацій, копіювання документів).
Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріями співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрат на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.
Досліджуючи надані документи, судом встановлено, що відповідно до Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги Сторони домовились, що вартість послуг за Договором за надання правничої допомоги Клієнту по справі про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та стягнення грошових коштів в суді першої інстанції складає 30 000 грн.
Також відповідно до Додаткової угоди Сторони доповнили Договір наступним пунктом:
Сторони домовились, що повна вартість отриманих послуг за Договором за надання правничої допомоги Клієнту по справі буде сплачена Клієнтом в місячний термін після набрання законної сили рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки при винесенні судового рішення від 21.12.2023 не було вирішено питання про витрати, які позивачка понесла при розгляді справи і які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, які є видом інших судових витрат в розумінні ст. 133 ЦПК України, слід ухвалити додаткове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 263, 264, 265, 268, 270, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 952/172/20 за позовом ОСОБА_2 до Зачепилівської селищної ради Харківської області, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та стягнення грошових коштів.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий, суддя Є.І. Яценко