УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», за участю заінтересованої особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернулось ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК», за участю заінтересованої особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа. В обґрунтування заяви зазначено, що 08.07.2010 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки по цивільній справі №2-907/2010 за позовом ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, зокрема в резолютивній частині рішення зазначено: Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором станом на 06.07.2010 року у розмірі 22370,03 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 18140,03 грн. На виконання вказаного рішення банком були отримано та пред`явленні до примусового виконання 2 виконавчих листи, за яким:

1. (ВП 23496355) Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.06.2017р. виконавчий лист №2-907 виданий 14.10.2010 Центрально-Міським районним судом м. Горлівки про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором станом на 06.07.2010 року у розмірі 22370,03 доларів США за вказаним рішенням начебто було повернуто стягувачу.

2. (ВП 23496490) Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. виконавчий лист №2-907 виданий 14.10.2010 Центрально-Міським районним судом м. Горлівки про стягнення з ОСОБА_1 пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 18140,03 грн. за вказаним рішенням начебто було повернуто стягувачу.

При цьому, до теперішнього часу жодних процесуальних документів у вказаному виконавчому провадженні, або в новому виконавчому провадженні, на адресу АБ «УКРГАЗБАНК» не надходило.

Зазначене вказує на те, що виконавчий документ не було повернуто стягувачу, а фактично втрачено.

На початку активних бойових дій в м. Донецьку, в 2014р. Донецька обласна дирекція АБ «УКРГАЗБАНК» була змушена припинити свою роботу в Донецькій області, всі документи банку по вказаній справі залишились в приміщенні дирекції в м. Донецьку.

Враховуючи захоплення приміщення, матеріально-технічної бази та всієї документації Донецької обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», доступу до власних документів по вказаній справі заявник до теперішнього часу не має.

Вважають, що постанови державного виконавця про повернення виконавчих документів та вищевказані виконавчі листи не надходили на адресу стягувача, строк їх повторного пред`явлення згідно вищезазначених норм Закону не сплинув, у зв`язку з чим просить суд видати втрачений виконавчий лист по цивільній справі 2-907/2010.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Заінтересована особи ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі не з`явившихся осіб, що відповідає вимогам ст. 433 ЦПК України.

Дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, виходячи з наступного.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 08.07.2010 року по цивільній справі №2-907/2010 позов ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено, зокрема в резолютивній частині рішення зазначено: Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором станом на 06.07.2010 року у розмірі 22370,03 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 18140,03 грн.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2022 року у справі №2-907/2010 (провадження 2-в/243/11/2022) заяву банку задоволено, частково відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-907/2010 в частині резолютивної частини рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 08.07.2010 року по справі № 2-907.

До теперішнього часу жодних процесуальних документів у вказаному виконавчому провадженні, або в новому виконавчому провадженні, на адресу АБ «УКРГАЗБАНК» не надходило.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Частиною першою ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в Постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Згідно з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже закон пов`язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як видно з матеріалів справи, виконавче провадження з примусового виконання даних виконавчих документів було завершено, виконавчі листи повернуті стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», (стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа) та на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) в редакції Закону України «Про виконавче провадження» станом на час прийняття державним виконавцем зазначених рішень.

Враховуючи підстави для повернення виконавчих документів, первісний стягувач мав можливість протягом встановленого законом строку пред`явити виконавчі листи до виконання повторно, контролювати процес стягнення, робити відповідні запити тощо.

Пасивна позиція стягувача, а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи (пред`явлення виконавчого документу до виконання, контроль, звернення в період виконання судового рішення до відповідного відділу виконавчої служби тощо) вказують на те, що він не вживав активних дій щодо реалізації своїх прав.

Представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд також зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» має статус кредитора, щодо якого ухвалено рішення та виданий виконавчий документ, повинно було подати заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа, строк пред`явлення якого до виконання сплинув.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Таким чином судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Оскільки в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд відмовляє, вимога про видачу дубліката виконавчого листа також задоволенню не підлягає в силу положень п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 247, 269, 258, 260, 263, 353, 354, 432, 433, 435, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», за участю заінтересованої особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 08.01.2024 року.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко