Провадження № 2-з/582/1/24
Справа № 582/16/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 січня 2024 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенко Н.М., із участю секретаря судового засідання Ярмоленко А.І., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди-,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь 5385 доларів США заборгованості за договором позики, 3-х процентів річних на суму 378 доларів США, 30000 грн моральної шкоди та здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Недригайлівського районного суду від 04.01.2024 відкрито спрощене провадження у цивільній справі за цим позовом.

Разом із позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що нею подана до суду позовна заява про стягнення із відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики на суму 5385 доларів США, а також 3% річних на суму 378 доларів США та 30 000 грн моральної шкоди, що загалом становить 246 242 грн. Відповідач тривалий час ухиляється від повернення боргу, з огляду на це позивач має усі підстави вважати, що відповідач може ухилитися і від виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що унеможливить, або утруднить виконання рішення суду.

Позивачу достовірно відомо, що відповідач має у власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,8313га, яка знаходиться на території смт. Степанівка Сумського району Сумської області, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, позивач вважає, що відповідач може мати рахунки у банківських установах, грошові кошти, можливість арешту яких також передбачена ст. 150 ЦПК України.

Посилаючись на практику ВС, зокрема постанову КГС ВС від 09.06.2023р. у справі №37з-23, постанову ОП КГС ВС від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти у гривні, іноземній валюті, які знаходяться в усіх банківських установах на рахунках ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0245 площею 1,8313га, яка знаходиться на території смт. Степанівка Сумського району Сумської області, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247).

Вважає, що накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача в межах суми позову є належним способом забезпечення позову, не потребує особистої участі відповідача у виконавчому провадженні на відміну від заборони відчуження майна і може ефективно забезпечити виконання рішення суду. Зазначений спосіб забезпечення позову також не є обтяжливим для відповідача, не призведе до збитків, бо відповідач не є підприємцем.

Просила не застосовувати зустрічне забезпечення позову, бо предметом спору є стягнення коштів, які належать позивачу, а зустрічне забезпечення позову призведе до надмірного подвійного тягаря, який позивач і так несе через протиправні дії відповідача.

Дослідивши подану заяву, додані до неї докази, позовну заяву та інші матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із змісту позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вбачається, що 25.08.2021 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, який підтверджується розпискою, складеною власноручно відповідачем. Відповідно до змісту розписки відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області, 18.04.1998 (РНОКПП НОМЕР_1 ) взяв у позику у ОСОБА_1 25.08.2021 5500 доларів США, та зобов`язався повернути 5885,00 доларів США 25.09.2021. Відповідач повернув позивачу 500 (п`ятсот) доларів США, про що зазначено письмово у спірній розписці. Решту в сумі 5385 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) доларів США відповідач не повернув, порушивши таким чином свої зобов`язання. Позивач неодноразово усно зверталася до відповідача із вимогами повернути борг, проте її вимоги відповідачем були проігноровані, що змусило позивача звернутися до суду.

Частина 1 статті 149 ЦПК України вказує, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до вимог частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Постанова ВП ВС від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (14-88цс20) визначає, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд вважає, що відповідач по справі ОСОБА_2 , після отримання позовної заяви про стягнення з нього боргу матиме можливість в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Отже, з метою запобігання вчинення відповідачем дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а саме стягнення боргу на користь ОСОБА_1 заява про забезпечення позову підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на земельну ділянку та кошти боржника в обсязі заявлених позовних вимог.

Вказані способи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені частиною 3 статті 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Керуючись статтями 149-158 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0245 площею 1,8313га, яка знаходиться на території смт. Степанівка Сумського району Сумської області, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247), яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканцю, АДРЕСА_3 .

Накласти арешт на грошові кошти у гривні, іноземній валюті, які знаходяться в усіх банківських установах на рахунках ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_3 , в розмірі заявлених позовних вимог 246 242 грн.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко