СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-зз/759/10/24
ун. № 2-455-1/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

Стосовно розгляду матеріалів позовної заяви на предмет можливості відкриття провадження у справі, суд враховує таке. Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст. 175,176,177 ЦПК України. При вирішенні питання відкриття провадження у справі виявлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Статтями 175, 177ЦПКУкраїни встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У позові відсутнє посилання на жодні докази, що підтверджують обставини, викладені у ньому, та до позову будь-яких доказів не долучено.

Частино 4 статті 83 ЦПК України визначено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивач у позові не вказує на наявність об`єктивних причин, за яких докази не можуть бути подані у встановлений законом строк, передбачений ч. 2 ст. 83 ЦПК України.

Отже, у позовній заяві мають бути зазначені докази, що підтверджують обставини, викладені у ній, та до позову мають бути долучені такі докази.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 (провадження № 12-85гс19) викладено правовий висновок, згідно з яким орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. За змістом наведених правових норм та правових позицій Великої Палати Верховного Суду у випадку звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна) орган державної виконавчої служби не може бути належним відповідачем у такій справі. Вказані позовні вимоги можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт.

Позивачем не вказано особи, в інтересах якої накладено арешт, та не вирішено питання про залучення до участі у справі такої особи.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

У позові не зазначено, арешт якого саме майна позивач просить скасувати, та його місцезнаходження.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу немайнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При зверненні з позовом до суду, позивачем також мають бути виконані вимоги п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, яким передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положеньстатті 43цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК Україниякщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК Українипередбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж п"яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Шум