Унікальний номер справи 362/4942/22
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/5528/2024
Головуючий у суді першої інстанції Кравченко Л.М.
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

10 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у приміщенні Київського апеляційного суду впорядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Кравченко Л. М., в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2022 року ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати щомісячних платежів за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року за договором оренди автомобіля від 27.11.2020 у розмірі 87994,60 грн., інфляційні втрати - 3420,94 грн., судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.11.2020 між ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» в особі Орендодавця, з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 в особі Орендаря, з іншої сторони, було укладено Договір оренди автомобіля (далі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за № у реєстрі 7570.

Предметом Договору є автомобіль (марки SKODA OCTAVIA, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1598, тип пального D, колір СІРИЙ, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ), власником якого є позивач на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 3243 від 19.11.2020.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що відповідач зобов`язувався сплачувати щомісячно орендну плату за користування автомобілем у розмірі 15427,80 гривень, що є еквівалентом 540 доларів США 00 центів за комерційним курсом на день укладання Договору, а саме 28,57 гривень за 1 долар США (пункт 1.4 Договору).

Позивачем зобов`язання за договором були виконані в повному обсязі і було надано відповідачу у платне користування зазначений автомобіль, проте з серпня 2021 відповідач перестав виконувати свої зобов`язання щодо сплати орендної плати, у зв`язку з чим позивачем на виконання вимог договору було надіслано відповідачу повідомлення про розірвання договору оренди автомобіля в односторонньому порядку. З метою захисту порушеного права позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року позов ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» суму заборгованості за договором оренди автомобіля від 27.11.2020 у розмірі 87994 грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 2481 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом не досліджено обставину передачі/непередачі предмета оренди від позивача до апелянта в користування згідно п.1.6 та 3.2.1 Договору оренди (яка є суттєвою для даних правовідносин, отже обов`язково підлягає дослідженню), як необхідну умову виникнення у орендаря зобов`язання зі сплати орендної плати, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 759, ч. 1 та 6 ст. 762 та ч. 1 ст. 765 ЦК України (які підлягали застосуванню), та як наслідок ухвалення незаконного рішення.

Зауважує, що ухвалою від 06.02.2023 суд вирішив здійснювати розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, в подальшому суд здійснив розгляд справи у відкритому судовому засіданні, однак справа була розглянута за його відсутності, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що разом із відзивом на позовну заяву він заявив клопотання про витребування від Департаменту патрульної поліції, довідки про зафіксовані випадки дорожньо-транспортних пригод за участі автомобіля SKODA OCTAVIA, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1598, тип пального D, колір СІРИЙ, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , а також зафіксовані випадки порушення водіями Правил дорожнього руху, під час керування цим автомобілем, в період з 27.11.2020 по 27.05.2022, із зазначенням персональних даних фізичних осіб, які керували даним транспортним засобом під час відповідної ДТП, та/або щодо яких було складено матеріали про адміністративне правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Проте зазначене клопотання судом першої інстанції розглянуто не було.

Враховуючи, що апелянт через свого адвоката звертався до органів патрульної поліції, із запитом на отримання інформації, яка б могла підтвердити обставину некористування відповідачем автомобілем в період дії договору оренди, та навпаки обставину користування автомобілем в цей період іншими особами, які не мають відношення до відповідача, але відповідну інформацію не було надано. Отже, апелянт вважав за необхідне заявити зазначене вище клопотання про витребування доказів суду апеляційної інстанції.

ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» подано відзив на апеляційну скаргу.

Товариство зазначає, що відповідач, заперечуючи факт передачі йому автомобіля в оренду, договір оренди не розривав, не визнавав його недійсним, а також не відправляв жодного документу (претензії, тощо), який підтверджував би, що автомобіль не був переданий відповідачеві протягом 24 годин після укладення договору.

Окрім того, звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що протягом п`яти місяців на офіційний банківський рахунок ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» надходили кошти від ОСОБА_1 , в рахунок щомісячних орендних платежів за автомобіль, де чітко видно, що платником був саме ОСОБА_1 і вносив він саме орендну плату.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону ухвалене у справі судове рішення відповідає.

Так, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Важливим також є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Так, статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 27.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» в особі Орендодавця, з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 в особі Орендаря, з іншої сторони, було укладено Договір оренди автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за № у реєстрі 7570.

Предметом Договору є автомобіль марки SKODA OCTAVIA, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1598, тип пального D, колір СІРИЙ, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого є Позивач на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 3243 від 19.11.2020.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що відповідач зобов`язувався сплачувати щомісячно орендну плату за користування автомобілем у розмірі 15427,80 гривень, що є еквівалентом 540 доларів США 00 центів за комерційним курсом на день укладання Договору, а саме 28,57 гривень за 1 долар США (пункт 1.4 Договору).

Відповідно до пункту 2.4 Договору, орендна плата сплачується Орендарем шляхом готівкового або безготівкового розрахунку до 10 числа місяця за місяцем в якому відбулась така оренда.

Підпунктом 3.1.2 та 5.1.1 Договору встановлено, що Орендодавець (позивач) має право достроково розірвати договір у випадку прострочення Орендарем (відповідачем) чергового платежу більш ніж протягом 3 (трьох) днів підряд. В такому випадку Договір вважається розірваним, а зобов`язання Сторін припиненими в односторонньому порядку через 3 дні з моменту відправлення відповідного повідомлення.

Як визначено у ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

У статті 762 ЦК України закріплено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно із ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною першою статті 627 ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору оренди автомобіля від 27.11.2020 ОСОБА_1 слачував ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» кошти в рахунок щомісячних орендних платежів.

Позивачем до апеляційного суду надано виписку з офіційного банківського рахунку ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» за період з 04.02.2021 по 11.06.2021. Згідно наданої виписки, вбачається, що ОСОБА_1 04.02.2021 здійснено оплату на рахунок товариства в розмірі 11 000,00 грн., 09.02.2021 в розмірі 4 500,00 грн., 10.03.2021 в розмірі 5 000,00 грн., 20.03.2021 в розмірі 11 000, 00 грн., 07.04.2021 в розмірі 7 000,00 грн., 15.04.2021 в розмірі 8 000,00 грн., 15.05.2021 в розмірі 14 000,00 гн., 11.06.2021 в розмірі 15 000,00 грн.

Факт сплати коштів на рахунок ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» не заперечує і сам апелянт.

Відповідно п.1.6 договору оренди автомобіля від 27.11.2020 укладеного між ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» та ОСОБА_1 вказаний в п. 1.1 автомобіль повинен бути переданий орендарю впродовж одного дня з моменту підписання цього договору. Договір не містить даних про те, яким саме чином передається автомобіль, який документ є підтвердженням факту передачи автомобіля.

Відповідач стверджує, що договором оренди було фактично прикрито договір купівлі - продажу ним зазначеного автомобіля, який йому ніколи не передавався позивачем і мав передатись йому даний автомобіль лише після сплати ним повної вартості автомобіля. Відповідач не заперечує факту сплати ним певний період грошових коштів позивачеві, але стверджує, що таким чином він сплачував вартість автомобіля.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що відповідач не звертався до позивача з вимогою про розірвання договору оренди транспортного засобу, не оспорював вказаний договір в судовому порядку. Договір було розірвано в односторонньому порядку на вимогу ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ». Отже, враховуючи умови договору, якими передбачено передачу транспортного засобу орендарю та ту обставину, що апелянтом сплачувалися кошти на рахунок ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ», слід дійти висновку, що автомобіль марки SKODA OCTAVIA, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1598, тип пального D, колір СІРИЙ, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , було йому передано позивачем у користування згідно договору оренди.

09.05.2022 ОСОБА_1 з метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено претензію з вимогою про сплату заборгованості за договором оренди у розмірі 107 994 грн. 60 коп.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості апелянт не оспорює, свого розрахунку не наводить, а отже колегія суддів вважаєйого належним та допустими м доказом, який відповідає умовам договору.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять. Таких доказів не додано стороною відповідача до апеляційної скарги та не отримано таких доказів судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи.

Колегія суддів вважала за необхідне у задоволенні клопотання апелянта про витребування від Департаменту патрульної поліції, довідки про зафіксовані випадки дорожньо-транспортних пригод за участі автомобіля SKODA OCTAVIA, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1598, тип пального D, колір СІРИЙ, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , а також зафіксовані випадки порушення водіями Правил дорожнього руху, під час керування цим автомобілем, в період з 27.11.2020 по 27.05.2022, із зазначенням персональних даних фізичних осіб, які керували даним транспортним засобом під час відповідної ДТП, та/або щодо яких було складено матеріали про адміністративне правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР відмовити, оскільки зазначені докази, у разі витребування їх судом ніяким чином не вплинуть на результати розгляду справи по суті спору, адже апелянт міг передати автомобіль у користування третім особам, яких могло бути притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, суд вважає, що важливе значення для вирішення даного спору має та обставина, що відповідач тривалий час сплачував орендну плату за користування автомобілем, його твердження, що таким чином він сплачував частками вартість автомобіля не підтверджені будь - якими доказами, а позивач зазначену обставину категорично заперечує. Після пред`явлення позивачем ОСОБА_1 претензії на сплату заборгованості за договором оренди, навіть після отримання відповідачем позовної заяви по даній справі, ОСОБА_1 будь-яких зустрічних вимог у цій справі не заявив, самостійного позову до ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ»не пред`явив, що свідчить про дійсність укладеного між сторонами договору оренди автомобіля.

Враховуючи наведене, колегія суддів, вважає що судом першої інстанції надана належна правова оцінка доводам позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд у своєму рішенні навів мотиви з яких прийшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався вимог закону, повно та всебічно з`ясував обставин справи, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з огляду на що, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову у повному обсязі, також не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору та фактично зводяться до незгоди відповідача із ухваленим судом рішенням та невірним тлумаченням норм закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Суд залишає апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а відповідно, відсутні передбачені законом підстави для відшкодування йому судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна