н/п 2-о/174/5/2024
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

09 січня 2024 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою та просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження: заборонити ОСОБА_2 наближатись ближче ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та місця її реєстрації: кв. АДРЕСА_3 ; заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці йому невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до Глави 13 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. Загальні правила цієї статті застосовуються і до заяв, поданих в порядку окремого провадження, зокрема, заяв про видачу і продовження обмежувального припису.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху по наступним підставам.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Вивчивши заяву, суддя дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону, оскільки у заяві не конкретизовані обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують.

Так, у заяві не конкретизовано форму домашнього насильства, не наведено обставини та не надано доказів щодо наявності факторів та ризиків такого насильства у майбутньому.

Також, заявницею не додано доказів на підтвердження того, що вона підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису, зокрема щодо родинних стосунків з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення її недоліків, в ході якого заявниці необхідно надати суду докази, що підтверджують вищевказані обставини, або, за наявності підстав, клопотання про витребування цих доказів.

При цьому залишення заяви без руху не є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя оскільки з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись ст.ст.174-175, 177, 185, 186, 258-260, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 - залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків заяви в розмірі 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявниці, що якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявниця не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис А.А.Борцова