"04" січня 2024 р. Справа № 363/11/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

4 січня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородськоиу районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,-

встановив:

04.01.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 у якій він просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянки України (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Каменськ Шахтинський, Ростовська обл., російська федерація, оскільки реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, а в консульських установах неможлива, через припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ України в рф.

Заявник зазначає, що встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразка та звернення до пенсійних органів для припинення нарахування пенсії на ім`я ОСОБА_2 , а також для вирішення інших ймовірних питань, які потребують підтвердження смерті, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу приписів ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

За правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Аналіз положень статті 317 ЦПК України дає підстави стверджувати, що факт смерті встановлюється судом на території України, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Також, аналіз статті 317 ЦПК України дає можливість прийти до висновку, що заява може бути прийнята судом тільки у разі, коли смерть настала на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

При цьому, заявник просить встановити факт смерті громадянина України на території іншої держави, що суперечить положенням п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання.

Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: - медичного документа про смерть, виданого медичним закладом (документ, виданий компетентним органом має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку); - довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування (документ має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку).

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року за №309 (зі змінами).

Згідно «справки о смерти №С-01670» від 29.08.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла в смт. Успенка, що на території російської федерації, а не на тимчасово окупованій території України або на території на якій введено воєнний чи надзвичайний стан.

Отже дана заява не підлягає розгляду в порядку ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

За загальними правилами, реєстрація смерті проводиться за місцем настання смерті.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт смерті особи в певний час, проте не факт смерті особи в певному місці. Дата смерті ОСОБА_2 заявнику відома, встановлена медичними документами. Факт смерті реєструється відповідним реєстраційним органом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. З дослідженої заяви та наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла в смт. Успенка, що на території російської федерації.

Повторна реєстрація смерті особи, законодавством України не передбачена.

При цьому, заявником не надано доказів звернення до уповноважених органів для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та прийнятого рішення за результатами такого звернення. Поряд з цим, суд розглядає справу про встановлення факту, що має юридичне значення за умови, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України - суддя відмовляє у відкритті провадження якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органом державної реєстрації актів цивільного стану вже зареєстровано та її смерть настала на території іноземної держави, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 186, 260, 261, 294, 315, 318, 353-355 ЦПК України, -

ухвалив:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородськоиу районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.Б. Баличева