Справа № 215/7662/23
У Х В А Л А

04 січня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Демиденка Ю.Ю.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України; заінтересована особа: Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 заявник ОСОБА_1 звернувсядо суду з даною заявою.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.12.2023 відкрито провадження у справі.

Але, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Заявник в своїй заяві посилається на п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення його від сплати судового збору.

Проте, суд не може погодитись з таким твердженням заявника.

Згідно п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Однак, як вбачається зі змісту вищевказаної норми, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В свою чергу, заява про встановлення факту смерті, з якою до суду звернувся представник заявника адвокат Богославський А.С. не містить відомостей про вищевказані обставини, що надає заявнику пільги щодо звільнення від сплати судового збору.

Отже, заявник не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі №243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18.

Такого висновку дотримується і Верховний Суд в постанові від 20 листопада 2019 року в справі № 243/12928/18.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права.

Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Вищезазначене викладено, зокрема, і в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 03.05.2018 року у справі № 826/6380/17.

Отже, вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та відповідно до статті 6 Конвенції з прав та основоположних свобод людини не є перешкодою доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом з інших підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання даної заяви становить 536,80 грн.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення заявнику ухвали.

Таким чином, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Суд роз`яснює, що недоліки усовуються шляхом подання до суду документів про сплату судового збору в розмірі 536,80 грн., що сплачується на рахунок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду за реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Дн-кiй обл/Терн.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача - UA0004651; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст.ст.177, 187 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України; заінтересована особа: Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Попередити ОСОБА_1 , що в разі невиконання цієї ухвали у встановлений строк, його заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 04.01.2024.

СУДДЯ: