Справа № 473/5990/23
"10" січня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У жовтні 2023 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 20 жовтня 2016 ПАТ «Альфа-Банк уклав з ОСОБА_1 угоду про надання особистого кредиту №500569463, відповідно до якого банк надав останній на споживчі потреби та сплату страхових платежів кредит у розмірі 9 248 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, повернувши його в повному обсязі не пізніше 21 жовтня 2018 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 15,99 % річних від суми заборгованості та комісії за надання додаткових послуг.
Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальницею є обов`язок останньої сплачувати неустойку (штраф), а також на вимогу кредитодавця достроково повернути кредит.
Також 20 жовтня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк в межах вказаного договору уклав з ОСОБА_1 угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, згідно якої відкрив на користь ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію у розмірі 200 000 грн під 26 % річних зі строком кредитування, що відповідає строку дії кредитної картки, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн.) та сплачувати проценти, а також комісії за надання додаткових послуг.
20 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» уклало з АТ «Альфа-Банк» договір факторингу №4, за яким АТ «Альфа-Банк» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №500569463 від 20 жовтня 2016 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 20 грудня 2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 57 297,02 грн, в тому числі:
- заборгованість за простроченим кредитом 49 960,04 грн;
- заборгованість за овердрафтом (несанкціонованим кредитом) 1 259,67 грн;
- заборгованість за процентами 6 077,31 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви (позову) просив розглядати справу без його виклику та участі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 20 жовтня 2016 ПАТ «Альфа-Банк уклав з ОСОБА_1 угоду про надання особистого кредиту №500569463, відповідно до якого банк надав останній на споживчі потреби та сплату страхових платежів кредит у розмірі 9 248 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, повернувши його в повному обсязі не пізніше 21 жовтня 2018 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 15,99 % річних від суми заборгованості та комісії за надання додаткових послуг.
Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальницею є обов`язок останньої сплачувати неустойку (штраф), а також на вимогу кредитодавця достроково повернути кредит.
Також 20 жовтня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк в межах вказаного договору уклав з ОСОБА_1 угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, згідно якої відкрив на користь ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію у розмірі 200 000 грн під 26 % річних зі строком кредитування, що відповідає строку дії кредитної картки, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн.) та сплачувати проценти, а також комісії за надання додаткових послуг.
20 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» уклало з АТ «Альфа-Банк» договір факторингу №4, за яким АТ «Альфа-Банк» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №500569463 від 20 жовтня 2016 року.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Суд встановив, що кредитний договір був укладений з дотриманням передбачених законом вимог (шляхом направлення позичальницею оферти на укладення правочину та акцептування пропозиції банком), підписаний сторонами правочину, містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
З матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості та виписки з рахунку позичальниці вбачається, що позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 20 грудня 2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 57 297,02 грн, в тому числі:
- заборгованість за простроченим кредитом 49 960,04 грн;
- заборгованість за овердрафтом (несанкціонованим кредитом) 1 259,67 грн;
- заборгованість за процентами 6 077,31 грн.
Вказаний розрахунок не оспорений жодною стороною.
За встановлених обставин, вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2 684 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв