Справа № 569/566/24
УХВАЛА

10 січня 2024 року

Суддя Рівненського міського суду Тимощук О.Я., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Оспанова Р.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, яка може отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Оспанов Р.О. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до його подання до суду шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 у межах суми пред`явленого позову 195 000,00 доларів США, що на день написання позовної заяви становить 7 418 034,00 грн. згідно з офіційним курсом НБУ, а саме на:

-квартиру загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви вказує, що 05 березня 2021 року між ОСОБА_1 (надалі за текстом - Позикодавець) та ОСОБА_2 (надалі Позичальник) було укладено договір позики. Відповідно до умов вказаного договору Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) доларів США, що на день написання позовної заяви становить 7 418 034,00 грн. (сім мільйонів чотириста вісімнадцять тисяч тридцять чотири гривні нуль копійок), офіційний курс НБУ на 05 січня 2024 року - 38,0412 грн. за 1 дол. США.

Факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики від 05.03.2021 року.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 1 Договору позики визначено кінцевий термін повернення позики до 01.12.2023 року. Враховуючи, що ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконала, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовом.

Окрім того, пунктом 7 Договору позики передбачено, що за невиконання та/або несвоєчасне виконання Позичальником зобов`язання щодо повернення суми позики, визначеної п. 1 Договору, Позичальник на вимогу Позикодавця сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до положень ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з правовою позицію Верховного Суду (постанова від 06.03.2019 року у справі № 916/4692/15) до зобов`язань, виражених в іноземній валюті, застосування пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ можливе та не суперечить чинному законодавству України. Пеня в цьому разі має обчислюватись і стягуватись у національній валюті України - гривні. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Таким чином, максимальний розмір пені пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

В даному спорі пеня за прострочення виконання зобов`язання повинна нараховуватись за період з 02.12.2023 року по 05.01.2024 року.

Відповідно до рішення НБУ від 26.10.2023 року № 382-рш облікова ставка НБУ становить 16,00 %.

Станом на день написання даного позову загальна сума вимог дорівнює 7 645 567,02 грн. та складається з:

-заборгованість за зобов`язаннями 7 418 034,00 грн.;

-застосовані санкції - 227 533,02 грн.

Вказує, що ОСОБА_1 має усі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на:

-квартиру загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що вказана сума позики є значною для ОСОБА_1 , останньою не отримано наданих грошових коштів, та зважаючи на поведінку ОСОБА_2 є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 буде і надалі ухилятись від повернення коштів.

Зазначає, що враховуючи досить тривалий час повернення Позичальником грошових коштів, а також з метою уникнення відчуження нею належного їй майна третім особам, вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане майно.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод«Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, цивільний процесуальний закон не зобов"язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З огляду на обсяг позовних вимог, заявлений позивачем засіб забезпечення позову буде достатнім та співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Оспанова Р.О. про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 3 ст. 152 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 151, 152, 153, 157, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Оспанова Р.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), а саме на:

- квартиру загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в межах ціни позову 195 000,00 доларів США, що на день написання заяви становить 7 418 034,00 грн. згідно з офіційним курсом НБУ.

Копію ухвали направити для виконання Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (33000, м. Рівне, вул. Замкова, 22 а) та для відома учасникам процесу.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 27.04.1998 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук