УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/14912/23

Провадження № 2-др/638/111/23

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлева В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу додаткової ухвали про розподіл судових витрат,-

встановив:

17 жовтня 2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПТІМАШ» видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПТІМАШ» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2022 року до 30 вересня 2023 року у розмірі 4 607 грн 00 коп.

27 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 17 жовтня 2023 року.

07 грудня 2023 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано судовий наказ Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року по справі № 638/14912/23, провадження № 2-н/638/1652/23, за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПТІМАШ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2022 року до 30 вересня 2023 року в розмірі 4 607 (чотири тисячі шістсот сім) грн 00 коп.

20 грудня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшла заява про видачу додаткової ухвали про розподіл судових витрат, в якій просить зобов?язати Стягувача (ОСББ «ПТІМАШ) відшкодувати Боржнику ( ОСОБА_1 ) понесені Боржником судові витрати у розмірі 143,20 грн (сто сорок три гривні 20 копійок), в тому числі судовий збір за подачу заяви про скасування судового наказу - 134,20 грн., сервісний збір за здійснення сплати судового збору - 9,00 грн.

Розглянувши заяву про видачу додаткової ухвали про розподіл судових витрат, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви з таких підстав.

Норми ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої, у випадку скасування судового наказу, на заявника за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику суми судового збору.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, слід зауважити, що ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується.

За таких обставин, правові підстави для стягнення судового збору на користь заявниці та інших витрат відсутні.

Керуючись статтею 260 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу додаткової ухвали про розподіл судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Яковлева