ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м.Суми

Справа №585/1444/23

Номер провадження 22-ц/816/87/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суд Сумської області від 25 серпня 2023 року, у складі судді Євтюшенкової В.І., ухвалене у м. Ромни,

в с т а н о в и в :

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що їх з відповідачем спільна повнолітня дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 1-му курсі Сумського національного аграрного університету СВО «Бакалавр» скороченого терміну навчання групи ЛІС 2201-1 с.т. факультету агротехнологій та природокористування спеціальності 205 - «Лісове господарство» денної форми навчання, період навчання з 12 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року. У зв`язку з навчанням дочка потребує утримання з боку батька, який, будучи працездатним має можливість, але добровільно не надає їй матеріальної допомоги на період навчання, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дочку у розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 05 квітня 2023 року по 30 червня 2025 року включно, за умови такого навчання.

Рішенням Роменського міськрайонного суд Сумської області від 25 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1000 грн щомісячно на період її навчання до 30 червня 2025 року, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 07 квітня 2023 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 1073 грн 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, прийняти нову постанову, якою її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі стягнувши аліменти у розмірі 4000 грн.

Не погоджується із визначеним судом розміром аліментів на дочку, яка продовжує навчання у сумі 1000 грн, оскільки це навіть менше 50% прожиткового мінімуму визначеного Законом.

Вказує, що на її утриманні, крім повнолітньої дочки-студентки, перебуває малолітня дочка ОСОБА_4 , відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, крім їх дочок інших дітей не має, працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти на дочку, яка продовжує навчання у розмірі 4000 грн. Про матеріальну забезпеченість та фінансову спроможність відповідача свідчить придбання ним автомобіля Ford Mondeo, рік випуску 2016, ринковою вартістю понад 16000 доларів США.

Мати відповідача не потребує утримання з боку сина, оскільки проживає окремо, отримує пенсію, а також працює.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Менько Д.Д., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що визначений судом розмір аліментів на повнолітню дочку сторін, яка продовжує навчання є співмірним із фінансовими можливостями відповідача, враховує наявність зобов`язання по сплаті аліментів на другу малолітню дочку та є достатнім для задоволення потреб дочки-студентки на час навчання, яке проводиться за рахунок бюджетного фінансування, тому вона не несе додаткових витрат на навчання і може отримувати стипендію. Вказує, що після проведення щомісячних відрахувань із заробітної плати на погашення заборгованості по сплаті аліментів (4242,26 грн), він отримує 2857,74 грн, що тільки на 200 грн більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач, як мати, також зобов`язана утримувати дочку, яка продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2023 року: 2684 грн х 100 = 268400 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 31 травня 2003 року по 18 лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей: повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10, 11, 13).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 лютого 2014 року стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 750 грн щомісячно на кожну дитину з нарахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 29 січня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14).

На виконання вказаного рішення суду 02 квітня 2014 року видано виконавчий лист № 585/336/14-ц (2/585/232/14) (а.с. 15).

За даними довідки про реєстрацію місця проживання від 05 вересня 2019 року за відомостями Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно довідки виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області № 82 від 20 травня 2022 року, ОСОБА_1 дійсно проживає разом з дочками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_2 , які перебувають на її утриманні (а.с.16).

Відповідно до довідки Сумського національного аграрного університету № 178 від 05 грудня 2022 року, ОСОБА_3 навчається на 1 курсі СВО «Бакалавр» скороченого терміну навчання групи ЛІС 2201-1 с.т. факультету агротехнологій та природокористування спеціальності 205 - «Лісове господарство» денної форми навчання. Період навчання з 12 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року. Форма фінансування - бюджетна (а.с. 17).

Позивачем ОСОБА_1 надано довідку форми ОК-5 із сформованими індивідуальними відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб, починаючи з 2001 року по 2019 рік із зазначенням даних щодо суми заробітку для нарахування пенсії, страхового стажу, сплати страхових внесків (а.с. 18-22).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2022 року збільшено розмір аліментів шляхом способу їх стягнення з розміру 750 грн щомісячно згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 лютого 2014 року, на частку від доходу та стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішенням в законну силу до досягнення дитиною повноліття (а.с. 48-49).

Згідно довідки ТОВ «Транскомгруп» № 01052023-1 від 01 травня 2023 року ОСОБА_2 працює в цьому товаристві водієм автотранспортного засобу. Дохід на період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року склав 46667,37 грн, сума утримання - 14230,66 грн, сума до виплати - 29436,71 грн (а.с. 51).

Згідно довідки ТОВ «Транскомгруп» № 01052023-2 від 01 травня 2023 року, за період з березня 2023 року по квітень 2023 року ОСОБА_2 нараховано дохід у розмірі 28000 грн, сума ПДФО - 5112,00, військовий збір - 426,00 грн, утримано за ВП № НОМЕР_1 - 5715,52 грн (а.с. 52).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та визначаючи до стягнення аліменти на утримання повнолітньої дочки сторін, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, а не 4000 грн, як просила позивач, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка навчається та потребує утримання на час навчання, при цьому враховано обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, майновий стан відповідача, який працює, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , факт навчання ОСОБА_3 на бюджетній формі фінансування, відсутність доказів понесення витрати на оплату житла дочки у період навчання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За частиною 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначаючи розмір належних до стягнення аліментів, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається, повнолітня дочка сторін продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків на період свого навчання.

Суд прийняв до уваги, що ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання, тому обмежена у можливості працювати та отримувати дохід для повноцінного задоволення своїх матеріальних потреб.

Врахувавши майновий стан відповідача, його працездатний вік, наявність постійної роботи та стабільного заробітку, обов`язок по сплаті аліментів на його малолітню дочку ОСОБА_5 , а також факт навчання ОСОБА_3 на бюджетній формі фінансування, суд першої інстанції частково задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі, нижчому від встановленого законом прожиткового мінімуму на одну особу, є необґрунтованими та не є підставою для скасування чи зміни рішення суду за наявності рівного обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, розмір аліментів визначений судом у порядку ст. 200 СК України та відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості, інтересам дитини та мінімально гарантованому розміру аліментів, встановленому ч. 2 ст. 182 СК України.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суд Сумської області від 25 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов