РІШЕННЯ

іменем України

10 січня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

судді - Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сосницької К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якій просить встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітнього брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що він опікується неповнолітнім братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько помер, а мати перебуває за кордоном на лікуванні. Брат знаходиться на його утриманні, займається його навчанням та вихованням. Встановлення даного факту необхідне для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги, тощо та встановлення опіки над братом.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач ОСОБА_4 подала 15.12.2023 до канцелярії суду заяву про визнання позову.

Представник третьої особи Рєпнікова О.В. надала заяву про розгляд справи за відсутності представника.

21.12.2023 від третьої особи надійшло клопотання про залучення у якості третьої особи Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

04.01.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких вказав, що підтвердження факту самостійного виховання й утримання брата має тимчасовий характер до повернення відповідачки з-за кордону після лікування. Його неповнолітній брат не відноситься до жодної з категорій визначених п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 866 від 24.09.2008.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-9)

Батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 13)

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14)

З витягу № 1649 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с. 14-а)

З листа Університетської клініки Голвея вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на стаціонарному лікуванні в гематологічному відділенні Університетської клініки Голвей, графство Голвей, Ірландія. У неї нещодавно діагностовано гострий мієлоїдний лейкоз, що в найближчому майбутньому потребує інтенсивної хіміотерапії, спостереження та продовження обстеження. У зв`язку з її станом і схемою лікування ОСОБА_7 матиме довготривалий план лікування, що потребує продовження спостереження та регулярного консультування в гематологічному відділенні (а.с. 15-17)

З довідки № 60 від 17.10.2023, виданої директором комунального закладу "Слобожанський ліцей № 2" Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 6-А класу даного закладу, дійсно навчається в онлайн дистанційно в синхронному режимі. Учень заходиться під наглядом старшого брата ОСОБА_8 , так як мати ОСОБА_4 знаходиться в Ірландії (а.с. 18)

З акту обстеження від 07.11.2023, складеного начальником ССБ Слобожанської селищної ради Міндарь Н.В., спеціалістами І категорії Слобожанської селищної ради Назаренко Н.І., ОСОБА_9 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаною адресою створені належні умови для проживання, стосунки між братами доброзичливі (а.с. 19)

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем (а.с. 20)

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні ОСОБА_1 неповнолітнього брата ОСОБА_3 не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наведеного, враховуючи, що в інший спосіб ОСОБА_1 позбавлений можливості довести даний факт, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265,315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа - виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області () про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої дитини - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітнього брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцятиднів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду.

Суддя: