Справа №716/2502/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення з останнього аліментів на утримання дітей.

Просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання трьох спільних дітей в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить допустити негайне виконання судового наказу в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Статтями 161 та 163 ЦПК України визначено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а також форми і зміст заяви про видачу судового наказу.

Згідно вимог ст. 165 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

На виконання вказаних вимог процесуального законодавства судом встановлено, що вищевказана заява про видачу судового наказу подана заявником ОСОБА_1 . Предметом заяви є стягнення із боржника аліментів, в тому числі в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, заявник в заяві про видачу судового наказу об`єднала дві вимоги ст. 161 ч.1 п. 4 та п. 5, що є неприпустимим.

Таким чином, заявником зазначено вимогу, яка не міститься в переліку вимог регламентованих ст. 161 ЦПК України, яка містить вичерпний характер та розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, заявник не зазначила коректне найменування суду, до якого подається заява. Оскільки, відповідно до чинного законодавства та дії мережі судів вірною назвою суду є Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги не відповідають додаткам, що долучені заявником до заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ст. 42 ч.2 ЦПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. Натомість, заявник в заяві зазначає некоректне найменування учасників справи.

Крім того, вважаю також за необхідне звернути увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, пункти 2223, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Саме тому, викладені обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу. У зв`язку із викладеним та за наявності виявлених недоліків, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 161-165, 186, 353-355 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвалу про відмову у видачі судового наказу надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.166 ч.1 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ