У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2024 Справа №607/49/24

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши заяву Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в розмірі 23928,79 грн.

Статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, порушення вимог якої має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржників заборгованість за послуги з централізованого опалення (за період з 01.03.2021 по 30.11.2021), послуги з постачання теплової енергії (за період з 01.12.2021 по 01.10.2023) в сумі 23928,79 грн.

З наданої заявником виписки з особового рахунку споживача ОСОБА_1 вбачається, що станом на березень 2021 року сальдо становить 10448,28 грн., до сплати нараховано 1815,71 грн., тобто при нарахуванні боргу заявник врахував заборгованість, яка існувала до березня 2021 року.

Таким чином, в порушення п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, заявником не додано до заяви документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме за період з 01.03.2021 до 01.10.2023.

Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність, яка згідно ст. 257 ЦК України становить 3 роки.

Як встановлено судом, до заяви додана виписка з особового рахунку споживача за період з березня 2021 року по вересень 2023 року, зі змісту якої вбачається, що станом на початок цього періоду заборгованість боржника за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води вже становить 10448,28 грн. Тобто, дана сума боргу є заборгованістю за попередній період, однак включена до розрахунку.

З наданої заявником довідки не вбачається, протягом якого періоду виникла заборгованість до березня 2021 року, що позбавляє суд належним чином дослідити питання щодо дотримання заявником строків звернення до суду з відповідною заявою.

Посилання заявника на те, що строк позовної давності за вимогами до боржників переривався, не може бути поставлено в основу рішення про видачу судового наказу, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові особливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, застосування позовної давності до частини вимог, тощо). Суд повинен переконатись у безспірності заборгованості.

Таким чином, обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу.

Доводи заявника про те, що строк позовної давності було продовжено відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на строк дії карантину, суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі позовної давності, проте встановлення даних обставин виходить за межі повноважень суду в наказному провадженні.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч.2 ст.166 ЦПК України).

За вказаних обставин, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії.

Роз`яснити заявнику його право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяП. Я. Стельмащук