Справа № 685/1331/23
Провадження № 2/685/57/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 09.07.2019 року між відповідачем та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0035259 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку, приєднався до умов договору та отримав споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок, у сумі 15384,62 грн, на строк 24 місяці, зі сплатою відсотків у розмірі 18% річних, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту. 28.12.2021 між АТ «РВС БАНК» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги №28/12/2021-1, згідно з умовами якого АТ «РВС БАНК» передає (відступає) позивачу за плату, а позивач приймає належні АТ «РВС БАНК» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Додатку №1 до цього договору, зокрема і до відповідача. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 23741,62 грн, з яких: 11487,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 3946,10 грн сума заборгованості за відсотками, 8307,72 грн заборгованість за комісією. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №0035259 щодо сплати суми кредиту, відсотків та комісії не виконує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. Станом на момент відступлення права вимоги позивачу, заборгованість за кредитним договором №0035259 складає 23741,62 грн, з яких: 11487,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 3946,10 грн сума заборгованості за відсотками, 8307,72 грн заборгованість за комісією. Крім того, зазначив, що у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в сумі 23741,62 грн, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь позивача за користування грошовими коштами з 28.12.2021 по 23.02.2022 3% річних в розмірі 113,18 грн та інфляційні витрати в розмірі 693,45 грн. На підставі викладеного, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 24548,25 грн заборгованості за кредитним договором №0035259 від 09.07.2019 та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника.

Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, до суду повернувся поштовий конверт надісланий відповідачу з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд розглядає позов і визначає розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону (постанова Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 156/268/21)

В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було укладено кредитний договір №0035259, шляхом підписання заяви-договору №0035259 про надання банківських послуг (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку, приєднався до умов договору та отримав споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок, у сумі 15384,62 грн, на строк 24 місяці, зі сплатою відсотків у розмірі 18% річних, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту (а.с.16-18). Відповідно до умов укладеного договору №0035259 відповідач зобов`язаний був повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та щомісячну комісію за супроводження кредиту (3% від суми наданого кредиту) у строки та платежами визначеними відповідно до Графіка платежів (а.с.17). 28.12.2021 між АТ «РВС БАНК» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги №28/12/2021-1, згідно з умовами якого АТ «РВС БАНК» передає (відступає) позивачу за плату, а позивач приймає належні АТ «РВС БАНК» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Додатку №1 до цього договору, зокрема і до відповідача (а.с.23-29). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.11.2023 заборгованість за кредитним договором № 0035259 від 09.07.2019 складає 23741,62 грн, з яких: 11487,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 3946,10 грн сума заборгованості за відсотками, 8307,72 грн заборгованість за щомісячною комісією (а.с.40).

Оскільки відповідач не надав суду доказів того, що він виконав свої обов?язки щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення 11487,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 3946,10 грн сума заборгованості за відсотками задовольнити повністю.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 8307,72 грн заборгованості за комісією, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають з таких підстав:

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності,переліку додаткових послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Вказане узгоджується із правовим висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/2.

На підставі викладеного, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення 8307,72 заборгованості за щомісячною комісією задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем 25.01.2022 відповідачу надіслано вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, однак відповідач свої зобов`язання не виконав, кредит не повернув (а.с.45-46).

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмови у стягненні 8307,72 грн щомісячної комісії, то суд вважає за необхідне також вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та штрафних санкцій задовольнити частково, а саме: за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 розмір інфляційних витрат складає 15433,9 х 1,433,9=450,79 грн, розмір 3% річних за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 становить 15433,9х3х58:365:100=73,57 грн.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 15958,26 грн заборгованості за кредитним договором.

На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов в розмірі 62,87% позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 1848,47 грн (2684 грн х 62,87%).

Виходячи з наведеного, керуючись ст.525,526,530, 1054 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування»ст.12, 81, 89 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (код юридичної особи 38962392, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77а) 15958 ( п?ятнадцять тисяч дев?ятсот п?ятдесят вісім) грн 26 коп заборгованості за кредитним договором №0035259 від 09.07.2019, з яких: 11487,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 3946,10 грн сума заборгованості за відсотками, інфляційних витрат за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 -450,79 грн, 3% річних за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 75,57 грн , а також 1848,47 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча