Провадження №2-з/521/27/24
Ухвала

04 січня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору нікчемним, стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулоась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору нікчемним, стягнення заборгованості.

Разом із позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просила суд:

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме на частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 (загальна площа - 57, 9 кв.м.);

Накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 , а також будь-яким іншим особам, відчуження в будь-який спосіб транспортного засобу марки: AUDI A8, 2010 року випуску, об?єм двигуна 4163 куб.см., що зареєстровано за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );

Заборонити суб?єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дії, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) відносно вищевказаного нерухомого майна та транспортного засобу до набрання рішенням по справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначила, що 04.12.2021 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір №5 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна (далі - Договір). За даним Договором, позивачем придбано майнові права на квартиру АДРЕСА_3 . На виконання даного Договору позивачем було передано ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 25000$, що станом на день підписання договору за курсом НБУ еквівалентно 680500 грн.

Згідно п. 18 Договору, дата здачі в експлуатацію об?єкта нерухомості визначено грудень 2022 року.

Проте до грудня 2022 року, об`єкт нерухомості не побудовано та не здано в експлуатацію.

У жовтні 2023 року, прибувши на земельну ділянку, де мало б здійснюватися будівництво об`єкту, позивач виявила, що жодних будівельних робіт відповідачем не здійснено, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання нею умов Договору.

При цьому, до цього часу, позивач неодноразово зверталась до відповідача в телефонних розмовах та переписках в менеджерах з питаннями щодо стану будівництва, однак остання постійно вводила її в оману та казала, що роботи здійснюються, однак будівництво буде закінчено пізніше.

З відповіді на адвокатський запит від Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, позивач дізналась, що в Реєстрі будівельної діяльності інформація щодо видачі документів дозвільного/декларативного характеру на об?єкт за адресою: АДРЕСА_4 - відсутня. При цьому, до Управління не надходили та Управлінням не реєструвались документи дозвільного/декларативного характеру прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за вищезазначеною адресою.

Окрім того, згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у листі від 21.11.2023 року та Департаменту земельних ресурсів у листі від 28.11.2023 року, рішення про надання у власність, користування (оренду) земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , Одеською міською радою не приймалось.

Таким чином, представник позивача вважає, що відповідач, укладаючи з позивачем оскаржуваний договір, не отримала належним чином у власність або у користування земельну ділянку, не змінювала її цільове призначення для будівництва та не отримувала від Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради дозвіл на виконання будівельних робіт.

Отже, на думку сторони позивача, зазначені обставини підтверджують незаконність об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки на момент укладання оскаржуваного Договору, відповідач не мала жодних правових підстав бути замовником будівництва. Проте незважаючи на те, вона ввела в оману позивача щодо наявності всіх дозволів та правомірності використання земельної ділянки під будівництво.

Окрім того, представник позивача вказує, що їй стало відомо про наявність інших ошуканих відповідачем людей, які довірившись останній також, як і позивач, «придбали майнові права» в неіснуючому та незаконному багатоквартирному будинку, що нібито нею буде побудовано.

Отже, враховуючи наявність інших позовів до відповідача про стягнення грошових коштів в порядку реституції (які на разі є і які будуть у майбутньому), що у разі задоволення може утруднити виконання рішення за позовом ОСОБА_1 , представник позивача вважає, що застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду у разі задоволення або часткового задоволення позову ОСОБА_1 , та забезпечить можливість ефективного захисту її прав або інтересів.

З огляду на зазначене, сторона позивача вважає, що існує об`єктивна загроза, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, заборони його відчуження та реєстраційних дій, істотно буде ускладнено чи унеможливлено ефективний захист або поновлення порушених прав позивача.

Тому представник позивача вважає, що арешт та заборона ОСОБА_3 в будь-який спосіб відчужувати, вчиняти реєстраційні дії відносно вищевказаного майна, будуть адекватними та об`єктивними заходами забезпечення позову та попередять потенційні труднощі у подальшому виконанні рішення. З урахуванням принципу співмірності, вважає за необхідне накласти арешт на наступне майно, а саме:

- частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 (загальна площа - 57, 9 кв.м.); та рухоме:

- автомобіля: AUDI A8, 2010 року випуску, об`єм двигуна 4163 куб.см.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що враховуючи кількість ошуканих відповідачем людей, які також придбали майнові права в незаконному будівництві, то майна ОСОБА_2 буде недостатньо аби, у разі задоволення позовних вимог кожного ошуканого позивача, погасити їх майнові вимоги, що полягають у повернені сплачених коштів за недійсним договором.

Вказані обставини дають суду підстава вважати, що невжиття заходів у вигляді накладення арешту та заборони відчуження може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідачів, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, врахувавши характер спірних правовідносин, доходить висновку про наявність підстав вважати, що між сторонами наявний спір, та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і є підстави для застосування таких заходів.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору нікчемним, стягнення заборгованості задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме на частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 (загальна площа - 57, 9 кв.м.);

Накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 , а також будь-яким іншим особам, відчуження в будь-який спосіб транспортного засобу марки: AUDI A8, 2010 року випуску, об?єм двигуна 4163 куб.см., що зареєстровано за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );

Заборонити суб?єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дії, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) відносно вищевказаного нерухомого майна та транспортного засобу до набрання рішенням по справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену Законом.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Ю.В. Тополева