УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

09.01.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Стрілецька О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «К9», треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 07.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за №3494, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова Компанія «К9» заборгованості в розмірі 19730,00 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 09.01.2023р. відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено проводити в спрощеному позовному провадженні.

Одночасно з поданням зазначеної позовної заяви позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим написом від 17.01.2022 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за №3494, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. відкрито виконавче провадження №68189259.

Вирішуючи питання про прийняття до провадження заяви про забезпечення позову, суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Частиною 6 статті 151 ЦПК України визначено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До заяви про забезпечення позову заявник подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому вказав, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору.

В обґрунтування клопотання вказує, що має статус внутрішньопереміщеної особи.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Заявник в клопотанні про відстрочення сплати судового збору посилається на те, що він є внутрішньопереміщеною особою, його майновий стан перешкоджає сплатити судовий збір.

На підтвердження скрутного матеріального становища позивач долучив довідку №1826- від 25.08.2022 р. про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи.

Разом з тим, для визначення матеріального стану особи, суд має врахувати відомості про її дохід за попередній календарний рік, натомість ОСОБА_1 до заяви про відстрочення сплати судового збору не надав суду докази, які підтверджують його дохід за 2022 рік, як і не надав будь-яких інших доказів, які підтверджують, що він перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Сама по собі наявність статусу внутрішньопереміщеної особи не вказує на скрутне матеріальне становище позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що він працює в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області.

Крім того, зі змісту постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника також вбачається, що ОСОБА_1 отримує дохід в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання даної заяви до суду становить 536,80 грн.

Отже, матеріалами, долученими до заяви і до клопотання про відстрочення від сплати судового збору, не підтверджується, що майновий стан позивача не дозволяє йому сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн і що така сума судового збору є для нього непомірно високою, беручи до уваги те, що позивач є молодим чоловіком працездатного віку, який працевлаштований в правоохоронному органі - Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_1 не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, а тому суд відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором, таким чином не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 10. ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву про забезпечення позову повернути.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення обставин, що зумовили її повернення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Стрілецька