ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/135/20 Номер провадження 22-ц/814/475/24Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Гадячгаз»

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сергієнко Володимира Івановича

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2018 року ПАТ «Гадячгаз» протиправно припинив газопостачання до його будинку, що встановлено рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 03.09.2019 у справі № 526/626/19, яке набрало законної сили. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано матеріальних збитків на суму 60876,67 грн., які складаються із: заготівлі дров на суму 15000,00 грн.; придбанні дров на суму 2592,00 грн.; купівлі газу (заправка газових балонів) на загальну суму 1951,80 грн.; витрат на отримання професійної правової допомоги для відновлення порушеного права у справі № 526/626/19 про визнання безпідставним припинення газопостачання будинку та зобов`язання ПАТ «Гадячгаз» відновити газопостачання за власний рахунок на суму 9900,00 грн.; заготівлі дров для опалення домогосподарства в кількості 7,2 м.куб. на суму 7000,00 грн.; вартості 15 м. куб. дров твердих порід (дуб) на суму 10800,00 грн.; вартості недовідпущеного природного газу в результаті безпідставного припинення газопостачання споживачу, що є побутовим, з вини оператора ГРМ на суму 13632,87 грн. та моральної шкоди 108000,00 грн., які він просив стягнути в судовому порядку.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на користь ОСОБА_1 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 156,38 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4646,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з проведення судово-психологічної експертизи в розмірі 470,04 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Сергієнко Володимир Іванович, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Від ПАТ «Лубнигаз» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 03.09.2019 у справі № 526/626/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Гадячгаз» на бездіяльність голови правління ПАТ «Гадячгаз» задоволено, дії Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» по припиненню послуг із газопостачання в домоволодінні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 визнано неправомірними, зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Гадячгаз» за власний рахунок поновити подачу газу до вищевказаного домоволодіння та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн., пов`язані зі сплатою судового збору. Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.11.2019 рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 03.09.2019 залишено без змін (т. 1, а.с. 5-9).

Як було встановлено Гадяцьким районним судом Полтавської області, згідно з актом припинення газопостачання № 80410 від 12.11.2018 року, будинок в с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, власником якого є ОСОБА_1 відключено від газопостачання (т. 1, а.с. 6 зворотня сторона).

Позивач звернувся 25.11.2019 до відповідача з заявою про відновлення газопостачання його будинку, та запропонував розглянути питання щодо відшкодування матеріальної й моральної шкоди (т. 1, а.с. 33).

ОСОБА_1 вказав, що матеріальні збитки, які заподіяні йому неправомірними діями ПАТ «Гадячгаз», складаються із: заготівлі дров на суму 15000,00 грн.; придбанні дров на суму 2592,00 грн.; купівлі газу (заправка газових балонів) на загальну суму 1951,80 грн.; витрат на отримання професійної правової допомоги для відновлення порушеного права у справі № 526/626/19 про визнання безпідставним припинення газопостачання будинку та зобов`язання ПАТ «Гадячгаз» відновити газопостачання за власний рахунок - на суму 9900,00 грн.; заготівлі дров для опалення домогосподарства в кількості 7,2 м.куб. на суму 7000,00 грн.; вартості 15 м. куб. дров твердих порід (дуб) на суму 10 800,00 грн.; вартості недовідпущеного природного газу в результаті безпідставного припинення газопостачання споживачу, що є побутовим, з вини оператора ГРМ на суму 13632,87 грн. Окрім того, йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 108000 грн. (т. 1, а.с. 137-139, т. 3, а.с. 38-40).

27.11.2019 ПАТ «Гадячгаз» на виконання рішення суду від 03.09.2019 року відновило газопостачання до будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується сторонами у справі.

Проте матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_1 не було відшкодовано.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, вішкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17), зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Факт неправомірних дій відповідача, щодо припинення газопостачання в житловий будинок, який належить позивачу встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому не потребує повторного встановлення і дослідження.

Відмовляючи в частині стягнення матеріальних збитків у сумі 60876,67 грн. суд першої інстанції вказав, що витрати позивача на придбання дров, газу в балонах для приготування їжі, розпилювання, рубку та перенесення дров, суперечать змісту ст. 22 ЦК України, їх не можна віднести до витрат, здійснених для відновлення порушеного права на отримання природного газу від відповідача, а тому вони не є збитками.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Враховуючи вищевказані вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що витрати позивача на придбання дров, газу в балонах для приготування їжі, розпилювання, рубку та перенесення дров не є витратами, здійсненими для відновлення порушеного права на отримання природного газу від відповідача, а тому відшкодуваню не підлягають.

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами-споживачами газу регламентуються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Відповідно до пункту 4 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належать: 1) безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу; 2) розподіл природного газу споживачу, якісні показники та тиск якого не відповідають вимогам цього Кодексу; 3) несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації; 4) шкода, завдана житловому приміщенню і майну споживача, а також його життю, здоров`ю та навколишньому середовищу внаслідок порушення Оператором ГРМ вимог ПБСГ.

Згідно з пунктом 1, підпунктом 1 пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, за наявності порушень, передбачених пунктом 4 глави 2 цього розділу, за які Оператор ГРМ має компенсувати споживачу завдані збитки та здійснити перерахунок наданих послуг, споживач має подати Оператору ГРМ претензію, складену в довільній формі. Претензія надається письмово та повинна бути зареєстрована в спеціальному журналі Оператора ГРМ.

Перерахунок наданих послуг Оператора ГРМ та компенсація завданих споживачу збитків здійснюються з урахуванням такого: у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Плановий місячний об`єм споживання визначений в установленому главою 4 розділу IX цього Кодексу порядку плановий об`єм (обсяг) споживання природного газу по об`єкту побутового споживача, який за договором розподілу природного газу розраховується за лічильником газу. Як визначено абзацом 4, абзацом 9 пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних мереж, на підставі групи споживання побутового споживача та його річного споживання природного газу за останні 12 календарних місяців по об`єкту побутового споживача визначаються планові місячні об`єми споживання природного газу виходячи з місячної частки від планового річного об`єму споживання природного газу, визначеної в додатку 1 до цього Кодексу. У разі якщо по об`єкту споживача (та за новими об`єктами споживачів (замовників)) період фактичного споживання газу менше 12 місяців, планові місячні об`єми споживання природного газу визначаються виходячи з даних річного обсягу споживання природного газу, визначеного на 1 особу чи 1 м кв. для відповідної групи споживання. Розрахунок планових місячних обсягів споживання на наступний календарний рік визначається Оператором ГРМ з урахуванням підсумків поточного календарного року.

Згідно з пунктами 8.3, 8.4 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, у разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу Споживачу або підтвердження факту невідповідності якості та/або величини тиску природного газу на межі балансової належності об`єкта Споживача Оператор ГРМ відшкодовує Споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим Договором відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. У разі якщо між Оператором ГРМ і Споживачем недосягнуто згоди про компенсацію завданих збитків чи перерахунок наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. У разі якщо дії однієї зі Сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій Стороні (шкода заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду.

Розрахунковий період газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом газотранспортної системи на ринку природного газу, щодо якої (якого) між споживачем та його постачальником визначаються певні обсяги відбору/споживання природного газу та здійснюються відповідні розрахунки (пункт 5 розділу I Правил).

Згідно з наданим позивачем розрахунком вартості недовідпущеного природного газу в результаті безпідставного припинення газопостачання споживачу, що є побутовим, з вини оператора ГРМ, компенсація завданих ОСОБА_1 збитків, у результаті безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) позивачу з вини відповідача за період з 12.11.2018 по 27.11.2019, становить 13632,87 грн. (т. 3, а.с. 39).

Вказаний розрахунок за період відключення з 12.11.2018 по 27.11.2019 проведено позивачем на підставі даних показників лічильника газу, внесених ним до розрахункової книжки за користування природним газом споживача ЕІС код споживача № НОМЕР_1 .

Згідно з записами розрахункової книжки, внесеними споживачем ОСОБА_1 , ним щомісячно з листопада 2017 по березень 2018 року використовувалося по 313 м.куб. природного газу; у квітні 2018 року 5 м.куб. та з травня по жовтень 2018 року по 1 м.куб. щомісячно, а останній показник лічильника станом на жовтень 2018 року становить 12163 м.куб.

Відповідно до акту припинення газопостачання № 80410 від 27.11.2019 житлового будинку по АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 , останні показання лічильника становили 11905 м.куб. До вказаного акту ОСОБА_1 особисто внесений запис про те, що він вважає відключення газопостачання неправомірним, запис про останні показника лічильника не заперечувався (т. 1, а.с. 28).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та другастатті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що наданий позивачем розрахунок вартості недовідпущеного природного газу за період відключення з листопада 2018 року по жовтень 2019 року є суперечливим, а тому позовна вимога щодо стягнення вартості недовідпущеного природного газу є недоведеною та необгрунтованою.

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що витрати на професійну правову допомогу у справі № 526/626/19 в сумі 9900,00 грн. не є шкодою чи збитками у розумінні вимог статей 22, 1166 ЦК України, оскільки є судовими витратами, що пов`язані з розглядом справи в суді, питання щодо відшкодування яких повинно вирішуватися у встановленому процесуальним законом порядку судом, який ухвалив рішення у цій справі.

Щодо відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частин першої та другої ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до абзацу другого підпункту 1 пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Також, згідно з абзацом другим п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як зауважив Верховний Суд у своїй постановах від 18.12.2020 року у справі № 686/25718/10 та від 30.12.2020 року у справі № 482/48/19, причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Об`єктивний причинний зв`язок, як умова відповідальності, виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт неправомірних дій відповідача, щодо припинення газопостачання в житловий будинок, який належить позивачу встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, поза розумним сумнівом негативно вплинуло на моральний стан позивача. При визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції оцінив моральну шкоду завдану відповідачем позивачеві у розмірі 10000 грн., що є відповідною та достатньою грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану відповідачем моральної шкоди позивачу.

Проте, колегія суддів не погоджується з визначеним розміром завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки внаслідок протиправних дій відповідача, він тривалий час був позбавлений можливості користуватись природним газом та газовим обладнанням, яке слугувало для приготування їжі та опалення житлового будинку, що призвело до того, що позивач поніс втрати немайнового характеру через моральні страждання та переживання у зв`язку із порушенням нормальних життєвих зв`язків.

Виходячи з засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 гривень є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку ПАТ «Гадячгаз» немайнової шкоди. Стягнення у такому розмірі не є надто надмірним, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (п.п. 113,114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ч. 4 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Колегія суддів, враховуючи вищевказані обставини, які мають істотне значення для справи, вважає, що рішення місцевого суду підлягає зміні шляхом збільшення розміру моральної шкоди завданої ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача з 10000 грн. до 50000 грн.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із заявленої позивачем ціни позову 168876,67 грн. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1688,77 грн.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 просив стягнути відповідача моральну шкоду у розмірі 108000 грн.

На підтвердження витрат на проведення судової психологічної експертизи ОСОБА_1 надано до суду квитанцію АТ «Полтавабанк» від 29.06.2021 року про перерахування позивачем на рахунок Полтавського НДЕКЦ МВС України суми 5076,00 грн відповідно до рахунку Полтавського НДЕКЦ МВС України № 12/85 від 24.05.2021 року на суму 5076,00 грн за проведення судово-психологічної експертизи (т. 2, а.с. 233, 248, т. 3, а.с. 46).

Враховуючи зміну судового рішення, позов задоволено на 29,7 % від ціни позову, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 501,56 грн.

Витрати, пов`язані із проведенням судової психологічної експертизи, враховуючи задовлення даної позовної вимоги на 46,3 % підлягають відшкодуванню сумі 2350,19 грн.

За перегляд справи в суді апеляційної інстанції підлягав сплаті судовий збір у сумі 2533,15 грн.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 752,35 грн.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з ПАТ «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 складає 3604,10 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1, 4, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сергієнко Володимира Івановича задовольнити частково.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року в частині відшкодування моральної шкоди та стягненні судових витрат змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на користь ОСОБА_1 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3604,10 грн.

В іншій частині рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді : С. Б. Бутенко

Г. Л. Карпушин