Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/58/24
Єдиний унікальний №742/5551/23
Рішення

Іменем України

08 січня 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

До Ічнянського районного суду з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що 29 вересня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Київського районного суду м.Полтави у справі №552/4802/22 від 10.11.2022 року , розірвано. В період спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син, ОСОБА_3 . З квітня 2018 року відповідач припинив приймати будь-яку участь у забезпеченні та вихованні їх сільної дитини. На даний час дитина проживає з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу не надає, хоча є працездатним та здоровим , має с табільний дохід, оскільки працює на трьох роботах, утриманців немає. Позивач просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по частини з усіх видів заробітку відповідача.

Окрім того позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням допомогти матеріально забезпечувати дитину, але відповідач категорично відмовився, тому просить суд ухвалити рішення , яким зобов`язати відповідача сплатити аліменти за період з 01.05 2018 року по 01.10.2023 року з розрахунку половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку за кожен місяць, який дитина не отримувала жодної допомоги від відповідача.

У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Безпала Т.С. не з`явилася, у заяві, надісланій до суду просить справу розглянути без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача адвокат Сакун І.А. у судове засідання не з`явилась, надала відзив на позов , в якому зазначає, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, але в розмірі 1/6 частини заробітку оскільки 06.01.2023 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , яка до укладення шлюбу одна виховувала чотирьох дітей від першого шлюбу. Окрім того відповідач на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості, як особа, що шукає роботу, а тому в задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулі роки відмовити у зв`язку з недоведеністю.Просила розглянути справу у відсутності її та відповідача.

Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд дослідивши письмові докази, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 ,є сторони по справі, що підтверджуєтьсякопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 грудн 2017 року (а.с.11).

Відповідно до рішення Київського районного суду м.Полтави у справі №552/4802/22 від 10.11.2022 року шлюб між сторонами було розірвано(а.с.10).

Відповідно до Довідки про склад сімї № 23-39/10/552 від 09.08.2023 року ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.11).

Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім цього, відповідно до ст. 191 ЦПК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У постанові Верховного суду від 27 січня 2020 року у справі № 672/198/19 (провадження № 61-19050св19) відображено правовий висновок згідно з яким для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Суд вважає, що освітлені раніше фактичні обставини справи дають достатні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини у заявленому розмірі по частині.

На переконання суду, стягнення аліментів в такому розмірі відповідатиме потребам сина у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу з огляду на його працездатний вік, засадам розумності, справедливості, співмірності та обов`язку матері ОСОБА_1 у наданні такої допомоги сину нарівні з батьком. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до

висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1ст.192 СК Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Водночас, щодо стягнення аліментів за минулий період суд зазначає наступне. Позивачкою, не виконано її процесуального обов`язку відповідно до ст. 81 ЦПК України стосовно доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме в частині підтвердження факту вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

Матеріали даної справи містять виключно докази стосовно ухилення відповідача від виконання покладеного на нього законодавством обов`язку щодо утримання спільної дитини сторін. Зазначений перебіг подій унеможливлює суд задовольнити вимоги заявниці у даній частині, оскільки як і безпосередньо норма матеріального права, так і усталена судова практика з даного приводу чітко вимагають від позивачів довести не тільки факт ухилення іншого з батьків від сплати аліментів, але і факт вжиття заходів до отримання такого грошового забезпечення дитини. Зазначені факти, виходячи з аналізу законодавства та правових висновків Верховного суду, повинні бути доведені заявниками у сукупності та взаємозв`язку між собою. Проте у даному випадку, ані матеріали справи, ані позовна заява не містять жодних згадок про те у який період та яким чином позивачем вживались заходи щодо одержання від відповідача коштів на утримання спільного сина сторін. Доказів того, що позивач вживала заходів для одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати позивачем суду не надано.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до відповідача з проханням матеріального утримання або направляв йому листи з такою вимогою чи на адресу його місця роботи тощо.

Ухилення може виражатися в тому, що зобов`язана особа - відповідач приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), одержала вимогу про сплату аліментів, проте не виконала її та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми.

Доводи, що дане питання відповідач намагалась вирішити в телефонному режимі нічим не підтверджене. Відтак суд вважає за необхідне відхилити позовні вимоги заявниці у даній частині.

Окрім того, присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач.

Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти за минулий час, у межах визначеного законом строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя

АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , місце фактичного проживання : АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за період з 01.05.2018 року по 01.10.2023 року відмовити.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 січня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко