Провадження № 2-др/750/5/24
11 січня 2024 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Карапута Л.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,
в с т а н о в и в:
23.11.2023 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.11.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.
09.01.2024 року заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в якому просить прийняти додаткове рішення суду у частині видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього кодексу.
У заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів заявник просить також стягнути з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн, які були нею сплачені.
За приписами частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно із статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За приписами частини четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).
Ураховуючи особливості наказного провадження, зокрема те, що відповідно до положень частини першої статті 167 ЦПК України розгляд справи в наказному провадженні здійснюється без судового засідання і повідомлення заявника та боржника, які не є сторонами у справі у розумінні статті 42 ЦПК України, стягнення витрат на правничу допомогу адвоката є неможливим, оскільки при цьому боржник позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог.
Таким чином, розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, може бути оспорений боржником, тобто не є безспірною вимогою у розумінні частини третьої статті 19 ЦПК України.
Враховуючи вище викладене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Карапута