РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Монич В.О.

з участю секретара судового засідання Добош О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57950,00 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання споживчого кредиту від 17.10.2021 року, між ОСОБА_1 та ТзОВ «Авентус Україна» відповідач отримав кредит в розмірі 20000,00 грн. з кінцевим терміном повернення через 30 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилася заборгованість, яку ТзОВ «Авентус Україна» за договором факторингу від 18.04.2023 року відступило ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна». Про відступлення права грошової вимоги позивача було повідомлено письмово. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на день звернення до суду, ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 57950,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також 2147,20 грн. судових витрат.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.10.2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір №4931683 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 20000 гривень, строком на 30 днів (а.с. 82-91).

Зазначений кредитний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с. 44-59).

Підписавши договір про надання споживчого кредиту, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Також судом встановлено, що ТзОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало їй кредит в розмірі 20000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача (а.с. 14).

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору становить 57950,00 гривень, інфляційні витрати 14777,25 гривень, 3% річних 2695,87 гривні.

Крім того, судом також встановлено, що 18.04.2023 року ТзОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу №18.04/23-Ф, за плату відступило, а ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги на суму за кредитним договором, боржником якого є ОСОБА_1 .

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.2ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані представником позивача докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

У свою чергу відповідачем ОСОБА_1 у передбачений судом строк відзив на позовну заяву не подав, а отже не надав суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували заявлені вимоги представником позивача.

Приписи ч.2 ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язують із індексом інфляції, орієнтує на їх компенсаційний, а не штрафний характер, а тому 3% річних або інший розмір процентів, який встановлений в договорі, не є неустойкою у розумінністатті 549 ЦК України.

За змістом вказаних статей нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних або інший розмір процентів входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2147,00 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 280, 289 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 57950 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень), інфляційні витрати 14777 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят сім гривень) 25 копійок 3% річних 2695(дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять гривень) 87 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - 10000 (десять тисяч) гривень судових витрат на правничу допомогу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплачений судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місце знаходження: 03150, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м.Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий Монич В.О.