БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1830/23
Провадження № 2-о/273/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Муравської М.М.

сторони у справі: заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023 року до Баранівського районного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 19 січня 1984 року на ім`я ОСОБА_1 , йому - ОСОБА_1 для врахування Головним управлінням Пенсійного фонду України страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком.

В обґрунтування вимог заяви вказав те, що під час оформлення пенсії за віком виявлено помилку у написання по-батькові заявника, а саме зазначено ОСОБА_3 , а у паспорті ОСОБА_4 . Встановлення даного факту необхідне для призначення пенсії та визначення її розміру.

12.12.2023 року Баранівським районним судом Житомирської області відкрите окреме провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заявник в судове засідання не прибув, натомість подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав письмове клопотання про розгляд справи без участі заінтересованої особи. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Дослідивши вимоги заяви та надані докази, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що заявник згідно до копії паспорта громадянина України іменується як ОСОБА_1 /а.с.4-5/.

Разом з тим, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 трудова книжка видана на ОСОБА_1 /а.с.6-8/.

Іншої трудової книжки заявник не мав.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.07.2023 року при попередньому розгляді трудової книжки на призначення пенсії виявлено помилку у написанні по батькові заявника, значиться ОСОБА_3 , у паспорті ОСОБА_4 . /а.с.9/.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.256ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у правовстановлюючому документі, який дає право заявнику на оформлення пенсії за віком, допущено помилку, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж через звернення до суду.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, а метою встановлення факту, є оформлення пенсії.

За таких обставин, вимоги заяви є обгрунтованими та такими, що слід задовольнити.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 6-13 ,81, 258, 259, 263 265, 268, 273, 315, 319,352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 19 січня 1984 року на ім`я ОСОБА_1 , заявнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО