ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Суми

Справа №581/549/23

Номер провадження 22-ц/816/116/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Маківським Віталієм Вікторовичем,

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 вересня 2023 року у складі судді Сізова Д.В., ухваленого в селищі Липова Долина Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Маківського В.В. звернулася до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:003:0054, площею 2,9432 га; :02:004:0006, площею 2,9484 га; :02:003:0050, площею 2,9432 га; :02:003:0052, площею 2,9431 га, які вона успадкувала після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані земельні ділянки перебували в оренді у відповідача на підставі договорів оренди. На даний час дія вказаних договорів припинилася і вона передала належні їй земельні ділянки в оренду іншому орендарю.

Зазначає, що за відповідачем залишився заборгованість з виплати орендної плати за 2020, 2021 та 2022 роки, яку він відмовляється виплатити добровільно.

Крім того, відповідач має виплатити пеню за прострочення платежів по орендній платі згідно п. 1.14 договорів та інфляційні втрати згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 :

- заборгованість по орендній платі за 2020, 2021 та 2022 роки згідно умов договору оренди землі № 40294 від 20 травня 2013 року за користування земельною ділянкою з кадастровим номером: :02:003:0052 у розмірі 60 631,27 грн, з яких: 34 992,61 грн розмір проіндексованої орендної плати, 25 638,66 грн - розмір штрафних санкцій;

- заборгованість по орендній платі за 2020, 2021, 2022 роки згідно умов договору оренди землі від 12 серпня 2011 року (з врахуванням умов додаткових угод) за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :02:003:0050, :02:004:0006, :02:003:0054 у розмірі 181 934,22 грн, з яких: 105 049,38 грн, з яких: 105 049,38 грн розмір проіндексованої орендної плати, 76 884,84 грн розмір штрафних санкцій.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельними ділянками за договором оренди землі від 20 травня 2013 року: за 2020 рік - 10017 грн, за 2021 рік - 11 021 грн, за 2022 рік - 13 953 грн; за договором оренди землі від 12 серпня 2011 року (зі змінами від 01 жовтня 2015 року): за 2020 рік - 29 683 грн; за 2021 рік - 32 656 грн; за 2022 рік - 41 344 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Маківського В.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача штрафних санкцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що договорами оренди було передбачено строк, в який повинна вноситися орендна плата, та розмір пені, яка сплачується в разі порушення строків виплати орендної плати.

ТОВ «СК-АГРО» зобов`язане було виплачувати орендну плату у строки визначені договорами, а в разі неможливості провести таку виплату, мало право внести грошові кошти на депозит нотаріуса або нотаріальної контори (за умови відсутності відомостей про нового власника земельних ділянок).

Вказує на те, що позивачка звертаючись до суду з позовом надала ряд доказів, якими підтверджується наявність орендних відносин та заборгованості по орендній платі. Вказані докази в ході розгляду справи спростовані не були, а факт наявності заборгованості ніким не оспорювався.

Вважає, що позиція суду, що відповідач не знав про перехід права власності, є припущенням. Позивачка у позовній заяві зазначила, що зверталася до відповідача в усному порядку з вимогою погасити наявну заборгованість.

На думку скаржника, суд дійшов неправильного висновку, що ТОВ «СК-АГРО» не прострочило виконання зобов`язання. Відповідач не надав жодного доказу того, що він намагався провести виплату орендної плати, але з об`єктивних причин не зміг цього зробити.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Рішення суду в частині стягнення орендної платі не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12 серпня 2011 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 8,8348 га, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області 19 грудня 2012 року за № 03420 (а.с. 29, 42-45).

20 травня 2013 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим № :02:003:0052, державна реєстрації права оренди за яким відбулася 01 жовтня 2014 року (а.с. 23-28).

01 жовтня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_2 укладено три додаткові угоди до договору оренди землі від 12 серпня 2011 року, відповідно до умов яких, у новій редакції викладено пункти 2, 5, 8, 9, та доповнено п. 8.1, 47. Вказані зміни до договору оренди землі відображені в Державному реєстрі речових прав (а.с. 46-48, 66-74).

Вказані договори оренди землі та додаткові до них угоди є однотипними та передбачають такі умови:

п. 2 - в оренду передано земельні ділянки: площею 2,9431 га (кадастровий №:02:003:0052), 2,9484 га (кадастровий № :02:004:0006); площею 2,9432 га (кадастровий №:02:003:0050), 2,9432 га (кадастровий №:02:003:0054);

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельних ділянок з кадастровими №№ :02:003:0054, :02:004:0006, :02:003:0050 становить по 91025 грн 41 коп. кожна; з кадастровим № :02:003:0052 - 72878 грн 63 коп.;

п. 8 - договори укладено на 10 років;

п. 9 - орендна плата за земельну ділянку з кадастровим № :02:003:0052 складає 3643 грн 93 коп., що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. Орендна плата за кожну з земельних ділянок з кадастровими №№ :02:003:0054, :02:004:0006, :02:003:0050 складає по 6371 грн 78 коп., що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою.

У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року;

Пунктом 14 договору № 402294 від 20 травня 2013 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 14 договору від 12 серпня 2011 року зі змінами від 01 жовтня 2015 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу;

п. 44 - договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та державної реєстрації.

15 травня 2023 року ОСОБА_1 отримала чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач успадкувала право власності на вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9432 га (кадастровий № :02:003:0054); площею 2,9484 га (кадастровий №:02:004:0006); площею 2,9431 га (кадастровий №:02:003:0052); площею 2,9432 га (кадастровий №:02:003:0050), що розташовані на території колишньої Московської сільської ради Роменського (колишнього Липоводолинського) району Сумської області (а.с. 9, 13, 17, 21).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 01 жовтня 2014 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди на належну ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0052 (ас. 23-24).

10 грудня 2016 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди на належні ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами:, :02:003:0054, :02:004:0006, :02:003:0050. 17 травня 2023 року право оренди на вказані три земельні ділянки припинено (а.с. 66-74).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, не дивлячись на порушення позивачкою, передбаченого ст. 148-1 ЗК України, обов`язку повідомити орендаря про перехід права власності на земельні ділянки, орендар має обов`язок сплатити орендну плату відповідно до умов договору за 2020, 2021 та 2022 роки. Стосовно вимог про стягнення пені та інфляційних втрат суд вказав, що, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач був обізнаний про перехід права власності, та обставину того, що позивачка лише 15 травня 2023 року оформила спадщину, товариство об`єктивно було позбавлено можливості до вказаної дати вчасно виконати перед позивачем свої договірні зобов`язання в частині сплати орендної плати. Тому суд дійшов висновку, що орендар не прострочив виконання вказаного грошового зобов`язання. Відповідно позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення орендної плати з урахуванням індексів інфляції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Частиною 3 статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом частин 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» , орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

В даній справі встановлено, що позивачка оформила право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0054, площею 2,9432 га; :02:004:0006, площею 2,9484 га; :02:003:0050, площею 2,9432 га; :02:003:0052, площею 2,9431 га, які вона успадкувала після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , лише 15 травня 2023 року.

Жодних доказів того, що позивачка виконала свій обов`язок, передбачений ст. 148-1 ЗК України, та повідомила ТОВ «СК-АГРО» про те, що вона набула право власності на вказані земельні ділянки, вона не надала.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка, як власник земельних ділянок, має право на отримання невиплаченої орендної плати за 2020-2022 роки відповідно до договорів оренди з урахуванням індексів інфляції, проте оскільки вона не повідомила відповідача про перехід до неї права власності на земельні ділянки, яке вона оформила лише 15 травня 2023 року, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відсутні підстави вважати, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати перед позивачкою, а тому вимоги про стягнення пені за прострочення сплати орендної плати та інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що позивачка зверталася до відповідача в усному порядку з вимогою погасити наявну заборгованість, колегія суддів зауважує, що повідомлення про перехід права власності відповідно до приписів ч. 3 ст. 148-1 ЗК України надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Таким чином, з огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Маківським Віталієм Вікторовичем, залишити без задоволення.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 вересня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов