КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/2712/23 Головуючий у суді І інстанції Митрофанова А.О.
Провадження № 22-ц/824/1844/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги

08 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у місті Києві на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 13 листопада 2023 року ГУ НП в м. Києві в порядку самопредставництва в особі юрисконсульта відділу правового забезпечення - Шутки А.Я. звернулося засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України, та без додержання вимог статті 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також належним чином засвідчених копій документів, що підтверджують повноваження представника на подання/підписання апеляційних скарг від його імені.

05 січня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ГУ НП в м. Києві- Шутки А.Я. про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги у зв`язку з тим, що для переведення коштів на сплату судового збору необхідно більше часу ніж визначено судом в ухвалі від 19 грудня 2023 року.

За правилом частин другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами, у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені ЦПК України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідно до частини першої статті 126 та частини другої статті 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене та перевіривши доводи заяви, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки у скаржника існують обґрунтовані труднощі щодо вчасної сплати судового забору та подання відповідних документів на підтвердження такої сплати до суду апеляційної інстанції у встановлений термін.

Положеннями статей 185, 357 ЦПК визначено, що строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Виходячи з цього, апеляційний суд вважає за можливе продовжити ГУ НП у м. Києві строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року, які були визначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, додатково на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

При цьому апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що окрім сплати судового збору, йому необхідно було також надати заяву, в якій, вказавши на підстави поважності причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження, порушити питання про поновлення цього строку.

Керуючись статтями 12, 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву Головного управління Національної поліції у місті Києві про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги задовольнити.

Продовжити Головному управлінню Національної поліції у місті Києві строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження та/або апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута відповідно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб