П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року

м. Рівне

Справа № 565/1293/23

Провадження № 22-ц/4815/149/24

Головуючий у Зарічненському районному суді

Рівненської області: суддя Снітчук Р.М.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

(повним текстом) 13 листопада 2023 року

у смт. Зарічне Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Попович Марти Ігорівни та ОСОБА_2 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3 ; про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року в суд звернувся ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Попович М. І. з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3 ; про зменшення розміру аліментів.

Мотивуючи свої вимоги, зазначав, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, тобто до 01 липня 2025 року, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Стверджував, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дочки у нього погіршився стан здоров`я та змінилося сімейне становище. Зокрема, нині він хворіє на цукровий діабет другого типу, а також супутні гіпертонічні захворювання, тому вимушений викрачати значні кошти на лікування та профілактику захворювання. Крім того, він уклав шлюб з ОСОБА_4 , у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився спільний син - ОСОБА_5 . Оскільки дружина на даний час перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною та через це не працює, фінансове забезпечення сім`ї здійснює лише особисто він. Зауважував, що спільна з відповідачем дочка на даний час проживає у Сполучених Штатах Америки та, судячи з оголошень у мережі інтернет, перебуває там не з туристичною метою. Форма навчання ОСОБА_3 в університеті заочна, тобто у дистанційному режимі. Зважаючи на це, вона не потребує витрат для проїзду, харчування, канцелярського приладдя тощо. Розмір аліментів, який він сплачує на утримання повнолітньої дочки, значно перевищує вартість оплати за один навчальний рік, зокрема, він вже заплатив як за три роки навчання. Однак, враховуючи те, що батьки в рівній мірі мають утримувати дітей, то, на його переконання, він зобов`язаний сплачувати за навчання дочки приблизно 500 гривень щомічно.

З наведених мотивів просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, з 1/4 частки його заробітку (доходу) до 1/10 щомісячно.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3 ; про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, встановлений заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача, у розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання дочки та до досягнення нею двадцяти трьох років.

На рішення суду сторонами подано апеляційні скарги.

Представник позивача - адвокат Попович М. І. в у скарзі вказувала, що судом першої інстанції не в повній мірі встановлено обставини, які мають значення для справи, не надано належної оцінки всім доказам, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначала, що аліменти, які сплачує позивач, використовуються не за призначенням, тобто не для навчання дочки, оскільки вона навчається на заочній формі в дистанційному режимі та проживає у Сполучених Штатах Америки, де заробляє кошти для власного забезпечення. Факт перебування ОСОБА_3 за кордоном підтверджується відомостями з Державної прикордонної служби України. Проте судом дані документи не були враховані та їм не було надано належної оцінки. На даний час ОСОБА_1 сплачено аліменти на суму у понад 65 000 гривень, що повністю покриває витрати дочки, пов`язані з навчанням у вищому навчальному закладі. Тому вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частки його заробітку (доходу) до 1/10 у повній мірі забезпечить справедливий баланс між обов`язком батьків щодо спільного утримання дочки. Цих коштів вистачатиме для покриття ймовірних супутніх витрат на її навчання.

З викладених підстав просила змінити оскаржуване судове рішення в частині визначення розміру аліметів зменшивши розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, з 1/5 частки його заробітку (доходу) до 1/10 щомісячно.

ОСОБА_2 у поданій скарзі посилалася на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним і необгрунтованим, позаяк судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, наявні у матеріалах справи обставини, які мають значення для справи, є недоведеними, проте визнані судом встановленими.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, покликалася на практику Верховного Суду, відповідно до якої укладення шлюбу та народження дитини в іншому шлюбі не є обов`язковою підставою для зменшення розміру аліментів. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач став непрацездатним та у нього відсутні доходи. Навпаки відповідно до наявної у матеріалах справи довідки про доходи він працює експертом та отримує заробітну плату, яка дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Наполягала на тому, що виданий ОСОБА_1 консультативний висновок медичного центру діагностики та лікування "ЛА ВІТА САНА" є неналежним та недопустими доказом, оскільки відсутня печатка закладу охорони здоров`я, яким проводилася консультація. До вказаного висновку не було долучено результати аналізів, які б підтверджували встановлений діагноз. Долучений до матеріалів справи фіскальний чек не є одиничним та недороговартісним, а зазначені у ньому медичні препарати не підтверджують їх приналежність до встановленого позивачу діагнозу.

З цих спонукань просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Попович М.І. зазначала, що судом першої інстанції було надано належну оцінку всім наявним у справі доказам та зменшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача, врахувавши при цьому необхідність забезпечення прав повнолітньої дочки, наявність у ОСОБА_1 можливості надавати дочці матеріальну допомогу, зміну його сімейного стану, а саме народження дитини в іншому шлюбі та погіршення стану здоров`я. Вважає, що наведені відповідачем доводи є необгрунтованими, рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду попередньої інстанції - без змін.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, хоча про таке право було роз'яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявників, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Як встановлено судом, і ці обставини не заперечуються та визнаються сторонами, ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2017 року розірвано (а.с. 8,9). Сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

На даний час ОСОБА_3 навчається у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького за спеціальністю "Технологія виробництва та переробки продукції тваринництва" за заочною формою здобуття вищої освіти строком до 01 липня 2025 року, за рахунок фінансування фізичних осіб, що підтверджується листом вищого навчального закладу від 21 липня 2023 року №П-10 та договором про навчання від 25 серпня 2021 року № 20-31-3, укладеним між Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького та ОСОБА_2 (а.с. 21-25).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 03 листопада 2021 року до часу завершення навчання у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, тобто до 01 липня 2025 року, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с. 13-16).

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3 ; про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, встановлений заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача у розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання дочки та до досягнення нею двадцяти трьох років.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09 листопада 2019 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 17). Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07 червня 2022 року вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).

Також встановлено, що ОСОБА_1 працює судовим експертом в Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі Міністерства внутрішніх справ України. За період з 01 січня по 30 червня 2023 року загальна сума його доходу, за винятком аліментів, становить 120 350 гривень 49 копійок, що підтверджується долученою до матеріалів справи позивачем довідкою про доходи (а.с. 30).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Аналіз наведених норм права Сімейного кодексу України у поєднанні з основними правилами доказування (ст. ст. 76-81 ЦПК України) дають підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується.

Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (матір), до яких пред`явлений позов.

У частині першій ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто ця норма закону вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та за наявності правових підстав. При цьому право застосування норми закону належить суду.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів до 1/5 частки від заробітку (доходу) позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, утримує малолітню дитину від іншого шлюбу та погіршення стану його здоров`я, а саме хворіє на цукровий діабет другого типу, що вбачається з консультативного висновку медичного центру діагностики та лікування "ЛА ВІТА САНА" від 05 лютого 2023 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду попередньої інстанції, оскільки суд повністю з`ясував обставини справи на предмет їх доведеності та підставно визнав їх встановленими, надав належну оцінку доказам, а тому рішення суду є законним та обгрунтованим, позаяк воно повністю узгоджується з положеннями сімейного та цивільного законодавства України.

Доводи представника позивача - адвоката Попович М. І. про те, що довірителем сплачено аліменти на утримання дочки у такому розмірі, що він покрив вартість її навчання не менше як за три роки та враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, розмір стягуваних з нього аліментів підлягає зменшенню до 1/10 частки його доходу (заробітку), апеляційний суд відхиляє, оскільки вважає їх необгрунтованими.

Так, колегія суддів звертає увагу сторін на те, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання та потребує такої допомоги, адже він офіційно працює та має стабільний дохід, що відповідає положенням ст. ст. 198, 199 СК України.

Разом з цим, зменшуючи розмір аліментів, суд обгрунтовано врахував погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 та наявність на його утриманні малотітньої дитини в іншому шлюбі.

Покликання відповідача на практику Верховного Суду, згідно з якою укладення шлюбу та народження дитини в іншому шлюбі не є обов`язковою підставою для зменшення розміру аліментів, заслуговує на увагу. Проте колегія суддів вважає, що врахування даної обставини (наявність у позивача малолітньої дитини) судом першої інстанції при ухваленні судового рішення у справі не є помилковим, адже суд зменшив розмір аліментів лише мінімально з 1/4 частки від його заробітку (доходу) до 1/5 частки.

Такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам повнолітньої дочки сторін спору, яка здобуває освіту у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги від батька. Такий розмір аліментів відповідатиме принципу рівності прав та обов`язків батьків, який передбачено в Сімейному кодексі України.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази надані сторонами, дав їм належну оцінку, а доводи апеляційних скарг сторін у справі висновки суду першої інстанції не спростовують і не свідчать про наявність підстав скасування рішення суду першої інстанції.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Попович Марти Ігорівни та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2023 року - без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук