Провадження № 2/127/4887/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Врублевської О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 12.07.2022 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний актовий запис №1956.

Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки, внаслідок чого шлюб існує формально.

В судове засідання позивач не з`явився, проте його представник подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без участі позивача та задовольнити позовну заяву.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надіслала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона не заперечує проти задоволення позову. Також зазначила, що заявлена сума витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. є завідомо завищеною та безпідставною. Позов про розірвання шлюбу є простим і шаблонним. Зразки таких заяв є у вільному доступі в інтернетмережі, тому позивач, маючи вищу освіту, міг підготувати та подати позов до суду самостійно. У них від шлюбу дітей немає, що суперечить змісту позовної заяви, складеної адвокатом. Відповідач просила розглянути справу за її відсутності.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 12.07.2022 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний актовий запис №1956 (а.с. 2).

Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки.

Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., та враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 50 відсотків судового збору, тобто в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, щодо решти 50 відсотків судового збору, то за вимогами ч.1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., то вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №б/н від 27.11.2023 року (а.с. 6), ордер (а.с. 10), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 9); квитанцію від 27.11.2023 року (а.с. 8) та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.11.2023 року (а.с. 7).

Згідно з п. 4.1. розділу 4 договору про надання правничої допомоги, за надані послуги з правової допомоги, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг), у вигляді підготовки позовної заяви про розірвання шлюбу, клієнт сплачує адвокату плату у розмірі 2000,00 грн.

Так, в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) вказано, що адвокатом надано юридичні послуги у вигляді підготовки позову про розірвання шлюбу на суму 2000,00 грн.

Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу.

Судом установлено, що дані витрати понесені з розглядом цієї справи, витрати є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про надання правничої допомоги), справа має для позивача важливе значення. Тому, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним, проте враховуючи положення ст.ст. 141, 142 ЦПК України, підлягає стягненню 50% витрат на правничу допомогу, що становить 1000,00 грн., з відповідача на користь позивача, у зв`язку з задоволенням позову та його визнання відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 142, 200, 206, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.07.2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний актовий запис №1956.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений 05.01.2024 року.

Суддя: