Справа № 161/261/24
Провадження № 2-о/161/101/24
У Х В А Л А

05 січня 2024 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши заяву Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку -

в с т а н о в и л а:

05.01.2024 року КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради (далі КП «ВОПЛ м. Луцька») в особі представника завідувача відділенням № 10 Вахна С.О. звернулося до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Тобто, заява, яка розглядається за правилами окремого провадження, повинна відповідати загальним вимогам ЦПК України за формою та змістом, а у разі недотримання таких підлягає залишення без руху.

Так, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява КП «ВОПЛ м. Луцька» не містить змісту позовних вимог: способу (способів) захисту прав або інтересів, передбачених законом, які просить визначити заявник у судовому рішенні, що сприятиме ефективному захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів заінтересованих осіб та не суперечитимуть закону.

У свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява також повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Статтею 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Однак, заявником зазначаючи про підстави для надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричної допомоги у примусовому порядку не надано жодних доказів, на яких ґрунтуються ці вимоги, а саме: які саме вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії остання, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих та чим це підтверджується .

Варто зауважити, що сама по собі наявність тяжкого психічного розладу у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без надання вищевказаних доказів, не є достатньою підставою для її примусової госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити заяву без руху з наданням заявнику часу для усунення недоліків, які зазначені у даній ухвалі.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність заяви вимогам щодо її змісту) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням вищенаведеного, заяву необхідно залишити без руху та надати КП «ВОПЛ м. Луцька» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Заяву Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо заявник у встановлений строк усуне зазначені в ухвалі недоліки, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 05 січня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська