Справа № 521/310/24
Номер провадження № 2-о/521/122/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року через систему електронний суд ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відновити ОСОБА_2 її дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 в розмірі 4000 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст.107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст.109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України.

У своїй заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення ст. 109 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений. Тобто, ці договори, повинні бути подані до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Неподання до спільної заяви про розірвання шлюбу договору відповідно до вимог ст.109 СК України унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу судом в порядку ст. 294 ЦПК України та ст. 109 СК України.

Крім того, як свідчить заява про розірвання шлюбу, її подано виключно від імені заявника - ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості перевірити наявність взаємної згоди подружжя щодо розірвання шлюбу.

Також, вимоги заявника в заяві викладені з порушенням вимог закону, так як фактично заявлені як вимоги позовного провадження. Тобто, заява ОСОБА_1 через електронний суд була подана в порядку окремого провадження, сторонами якого повинні були бути заявник та заінтересована особа, а ОСОБА_1 в заяві викладає вимоги, які є вимогами позовного провадження, вказуючи, що просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відновити ОСОБА_2 її дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 в розмірі 4000 грн. Дана невідповідність є неприпустимою і не дає змоги прийняти заяву в провадження суду та призначити розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Таким чином, заявникам у заяві необхідно зазначити в якості заінтересованої особи відповідний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, вказавши адресу місця знаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку та ідентифікаційний номер ЄДРПОУ.

До виправленої заяви також необхідно додати її копію та копії доданих до неї документів для вручення заінтересованій особі.

Крім того, всупереч положенням п. 2 ст. 175 ЦПК України, подана заява не містить повної поштової адреси заявника, а саме не вказано населений пункт, як місцезнаходження заявника, номер будинка та квартири (при наявності).

З огляду на те, що виявлені суддею недоліки унеможливлюють відкриття провадження у даній справі, суддя приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків заяви не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду в частині визначення розміру судового збору шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Д. Громік