Справа №461/5765/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 січня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Львівського міського комунального підприємства «Айсберг», Львівської міської ради про виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг», Львівська міська рада про виселення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що квартира АДРЕСА_1 самовільно зайнята гр. ОСОБА_1 . Вказує на те, що ордер відповідачу не видавався, договір найму жилого приміщення укладений не був, а тому спірне приміщення ним використовується самовільно. Відтак, просить позов задовольнити і виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 24.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача подала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштову та електронну адреси, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова). Відтак, суд вжив всіх можливих заходів для вчасного та належного повідомлення відповідача про час, дату та місце проведення судового засідання, тому вважає за можливе слухати у його відсутності. Відзив на позов, заяву про поважні причини неявки чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки, відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надала, заяв та клопотань від неї не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень третіми особами відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суду також не подано будь-яких інших доказів, які доводять об`єктивну неможливість відповідача та представників третіх осіб прибути у судове засідання, прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, а також неможливість забезпечить участь у судовому засіданні уповноваженого представника.

З врахуванням тривалості провадження у справі, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки, виданої ЛМКП «Айсберг» 10.07.2023 року №663, квартира АДРЕСА_1 складається з однієї житлової кімнати площею 14.5 кв.м., вбиральні 1.9. кв.м., коридору спільного користування, загальною площе. 15.9 кв.м.

Основний квартиронаймач ОСОБА_2 - 1936 р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виписаний 22.11.2007 року, ОСОБА_3 - 1940 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , знята з реєстрації 06.03.2023 року.

Відомості про зареєстрованих в квартирі у ЛМКП «Айсберг» відсутні.

29.06.2023 року комісією в складі майстрів дільниць ЛМКП «Айсберг» при виході на місце, а також свідків складено акт про те, що квартира АДРЕСА_1 самовільно зайнята гр. ОСОБА_1

30.06.2023 року ЛМКП «Айсберг» скерувало ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією попередження від 29.06.2023 р. №1012, в якому зобов`язувало у дестиденний термін вивільнити самовільно зайняту квартиру АДРЕСА_1 .

11.07.2023 року комісією в складі майстрів дільниць ЛМКП «Айсберг» при виході на місце, а також свідків складено акт про те, що квартира АДРЕСА_1 самовільно зайнята гр. ОСОБА_1 .

Статтею 58 Житлового кодексу України встановлено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ст. 61 ЖК України).

Під час розгляду справи встановлено, що ордер відповідачу не видавався, договір найму жилого приміщення укладений не був, а тому спірне приміщення ним використовується самовільно.

Відповідно до п.4.1.45. Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №914 від 08.10.2021 року, до повноважень районної адміністрації у галузі житлово-комунального господарства віднесено зміна, укладення договору найму житлових приміщень, приєднання звільнених житлових приміщень у порядку, встановленому виконавчим комітетом.

Відповідно до п.4.1.51. Положення до повноважень районної адміністрації також належить звернення до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про виселення громадян з жилих приміщень, у яких вони не законно проживають; визнання осіб такими, які втратили право на користування жилими приміщеннями; з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень, забезпечення здійснення працівниками юридичного відділу у судових справах самопредставництва від районної адміністрації.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння.

Також статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не має право бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК України підстави для позбавлення права на житло.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідного ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачу не видавався ордер, договір найму жилого приміщення укладений не був, а тому квартира АДРЕСА_1 зайнята гр. ОСОБА_1 самовільно, суд приходить до висновку, що є законні підстави для її виселення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст.259,263-265,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Львівського міського комунального підприємства «Айсберг», Львівської міської ради про виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради судовий збір у сумі 2684 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.01.2024 р.

Учасники у справі:

Позивач:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради ( 79005, м. Львів, вул. Ф.Ліста, 1, ).

Відповідач:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» (79007, м. Львів, пр. Свободи, 39, ),

Львівська міська рада (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ).

Суддя: Мисько Х.М.