УХВАЛА

05 січня 2024 року

м. Київ

справа № 523/6870/16-ц

провадження № 61-15415ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ляшенка Едуарда Миколайовича, на постанову Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спадкове майно,

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, - Головне управління Державної податкової служби в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ляшенка Е. М., на постанову Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2023 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків щодо подання нової редакції касаційної скарги, в якій зазначити відомості про наявність у адвоката електронного кабінету або існування обставин, зазначених в абзаці 3 частини шостої статті 14 ЦПК України; зазначити, в чому полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з вказівкою на випадки, передбачені статтею 389 ЦПК України; в уточненій касаційній скарзі зазначити всіх учасників справи та додати її (скарги) копії відповідно до кількості учасників справи; доплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

У грудні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного суду від 16 листопада 2023 року, які містять уточнену касаційну скаргу, в якій зазначено всіх учасників справи та наявність у адвоката електронного кабінету, додано копії скарги відповідно до кількості учасників справи та квитанцію про доплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною першою статті 411 ЦПК України визначено такі підстави для касаційного оскарження: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України підставою оскарження є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, в її новій редакції, заявниця узагальнено посилається на постанову Верховного Суду України у справі № 6-1486цс15, на постанови Верховного Суду у справах № 459/295/16-ц, № 697/2052/17-ц, водночас не вказує про їх незастосовчість апеляційним судом.

У контексті наведених заявницею висновків Верховного Суду, касаційна скарга не містить конкретизації, яку саме норму права застосував апеляційний суд без урахування вказаних висновків суду касаційної інстанції, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Серед іншого, заявницею не визначено підстави касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, а отже Верховний Суд не може самостійно кваліфікувати підстави касаційного оскарження судового рішення, вважаючи, що саме так розуміє заявниця.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 16 листопада 2023 року про залишення касаційної скарги без руху заявницею не виконано в повному обсязі, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявниці.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ляшенка Едуарда Миколайовича, на постанову Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року вважати неподаною і повернути заявниці.

Заявниці надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара