Справа № 203/71/24
Провадження № 2/0203/593/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.01.2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В порядку, визначеному ст.33 ЦПК України, 08 січня 2024 року була розподілена позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зазначає, що позовна заява подана відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», тому вона звільнена від сплати судового збору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Закон України «Про захист прав споживачів» надає визначення поняттю «послуга», закріпленому пунктом 17 статті першої, як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Вказаний спеціальний закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відтак, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Посилання позивача на постанову Верховного суду від 26.02.2020 в рамках справи № 643/2870/18 є хибними, адже в рамках цієї справи відповідачем був АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким позивач уклав кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі потреби. У вказаній постанові йдеться про виконавчий напис вчинений на стягнення заборгованості за споживчим кредитом, при цьому виконавчий напис було вчинено саме суб`єктом, з яким позивач уклав договір, а тому колегія суддів застосовала, зокрема, норми Закону України «Про захист прав споживачів». У позовній заяві ОСОБА_1 позовні вимоги пред`явлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке не було учасником правовідносин з приводу укладання відповідного договору, спір стосується вчинення виконавчого напису за заявою особи, яка стверджує, що набула права вимог за кредитним договором.

Враховуючи, що позовна вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується порядку вчинення нотаріальних дій щодо зобов`язань у кредитних правовідносинах, а не порядку та умов надання фінансових послуг, положення ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягає застосуванню, а тому посилання позивача на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставними.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Законом України «Про судовий збір»).

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.

Згідно абз.3 п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За цих обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліку, а саме надання оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп. (з обов`язковим наданням оригіналу квитанції про сплату), який підлягає перерахуванню на наступний рахунок: отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./Центр.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998 ; рахунок отримувача UA0004631 ; код класифікації доходів бюджету 22030101 ; призначення платежу cудовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.175-177, 185 ЦПК України, ст.ст.4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху для усунення недоліку, зазначеного в ухвалі.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання в строк вимог закону вказаних в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Єдаменко