Номер провадження: 22-з/813/67/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом- Державний реєстратор Махортова Ігоря Олександровича,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 ,

відповідач за первісним позовом - Державний реєстратор Дунай Христини Богданівни,

відповідач за первісним позовом - Державне підприємство "Агенція з державної реєстрації",

третя особа за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс",

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення - постанови Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 у справі 521/10694/19,

встановив:

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2021 року та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення весільного салону, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Махортова Ігоря Олександровича, ОСОБА_2 , Державного реєстратора Дунай Христини Богданівни, Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» про скасування запису про право власності відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Додаткові рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2022 скасовані.

29.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до Одеського апеляційного суду з заявою про зміну способу виконання рішення - постанови Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 у справі 521/10694/19. Заява мотивована тим, що на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 відповідно до частини 5 статті 11 ЦК України у ОСОБА_1 виникло цивільне право повернути у свою власність нерухоме майно, якого вона була протиправно позбавлена, а у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник цивільний обов`язок не перешкоджати ОСОБА_1 в реалізації її права. Повний текст постанови отримано 22.12.2023 та одразу, 22.12.2023 о 14:34:30 подано заяву про державну реєстрацію прав до Державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради - за місцем зберігання реєстраційної справи на витребуване приміщення. 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 отримано Рішення Державного реєстратора Єременко Івана Миколайовича про відмову в проведенні реєстраційних дій №70925165. В рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій зазначено, що «відповідно до сформованих відомостей за результатом пошуку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна та адреса об`єкта нерухомого майна) державним реєстратором встановлено наступне: 27.12.2023 о 11:08:16 та 11:09:02 державним реєстратором Козловим Ю.В. (на підставі заяв про державну реєстрацію прав №№ 58722272, 58722423 від 26.12.2023) погашено записи про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на нежитлові приміщення весільного салону, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в результаті поділу вищевказаного об`єкта нерухомого майна на два окремих нежитлових приміщення та закрито розділ ОНМ №101, внаслідок чого неможливо провести витребування з незаконного володіння нежитлові приміщення весільного салону за адресою АДРЕСА_1 на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 по справі 521/10694/19».

Станом на теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно замість нежитлових приміщень весільного салону за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано нежитлове приміщення №1, з загальною площею 16,0 кв.м, та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 та нежитлове приміщення №2, загальною площею 45,3 кв.м, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Реєстрацію здійснював державний реєстратор Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Козлов Юрій Вікторович . У якості підстави для реєстрації нежитлового приміщення №1 вказано Довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер DT01:5633-6915-9386-9135, виданий 25.12.2023; технічний паспорт, серія та номер ТІО1: 5642-2738-0255-2955, виданий 25.12.2023, а нежитлового приміщення №2 - Довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер DT01 :5633-6915-9386-9135, виданий 25.12.2023; технічний паспорт, серія та номер ТІО1: 5646-9454-2673-7039, виданий 25.12.2023

Отже, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 достовірно знаючи про існування судового рішення, яким з їх незаконного володіння витребувано на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення весільного салону, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 умисно, з метою завдання шкоди позивачу ОСОБА_1 вчинили недобросовісні дії, направлені на унеможливлення виконання судового рішення. Вони документально «припинили» існування витребуваного приміщення, шляхом його нібито «поділу» та зареєстрували замість нежитлових приміщень весільного салону за адресою АДРЕСА_1 нежитлове приміщення №1 та нежитлове приміщення №2 за тією самою адресою, залишившись при цьому власниками цих двох приміщень в рівних долях.

З урахуванням неможливості внаслідок недобросовісних дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконання судового рішення - постанови Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 по справі 521/10694/19 про витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлових приміщення весільного салону за адресою АДРЕСА_1 , з урахуванням принципу процесуальної економії, наявні правові підстави для зміни способу виконання рішення з «витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлових приміщення весільного салону за адресою АДРЕСА_1 » на «витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлового приміщення АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення АДРЕСА_1 ». Така зміна способу виконання рішення не змінює суті судового рішення, яке направлено на захист порушеного права власності ОСОБА_1 , не змінює предмет спору, не порушує прав третіх осіб на об`єкти нерухомого майна та відповідає завданням цивільного судочинства оскільки є справедливим, неупередженим та своєчасним вирішенням цивільної справи з метою ефективного захисту порушеного права власності ОСОБА_1 .

Дослідивши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не може бути предметом розгляду по суті, виходячи з наступного.

Згідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини першої статті 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного суду.

Таким чином, апеляційний суд не є судом першої інстанції в розумінні вимог ст.435 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Sokurenko and Strygun v. Ukraine, № 29458/04, № 29465/04, § 24) вказав, що фраза «установленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті «судом, установленим законом», колегія суддів вважає, що використання судом повноважень, не передбачених чинним процесуальним законодавством, є недопустимим.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд не вправі як суд першої інстанції вирішувати питання зміни способу виконання рішення суду, тому подана заява не може бути предметом розгляду апеляційним судом по суті, підлягає поверненню заявнику із роз`ясненням його права звернутися до суду першої інстанції.

Керуючись ст.435 ЦПК України, суд

ухвалив:

Повернути заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у справі 521/10694/19.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: