Справа №339/510/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, вимоги якого мотивує тим, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, а тому рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 06.04.2022 року шлюб між ними розірвано, малолітнього сина залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_2 . Рішенням Болехівського міського суду від 14.04.2022 року вирішено стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які він сплачував на рахунок ОСОБА_2 . Після розлучення відповідачка разом із сином виїхали в Німеччину. Однак, влітку 2023 року ОСОБА_2 відправила дитину назад в Україну, а сама залишилась за кордоном, де перебуває до цього часу. Таким чином, починаючи з серпня 2023 року син проживає разом з ним, його батьком, ходить до школи та перебуває на його повному утриманні, відтак, відсутні підстави для подальшого стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, яка проживає окремо та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. З урахуванням викладеного просить суд винести рішення, яким звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 , а також вирішити питання судових витрат.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позов повністю підтримує та просить його задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 відзиву на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 18, 24). Крім того, повідомлення відповідачки було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Болехівського міського суду Івано-Франківської області (а.с. 22).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі (а.с. 7).

Рішенням Болехівського міського суду від 06 квітня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 жовтня 2010 року у виконавчому комітеті Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 23, розірвано, малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

В подальшому, рішенням Болехівського міського суду від 14 квітня 2022 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти в розмірі 2000 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 31 жовтня 2023 року, вбачається, що депутатом Болехівської міської ради та представниками громадськості проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 . Обстеженням встановлено, що сім`я складається з трьох осіб: самого ОСОБА_1 , його матері ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з серпня 2023 року фактично проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 і перебуває на його утриманні (а.с. 9).

Довідка, видана Болехівським ліцеєм № 1 «Академічний» від 27.10.2023 № 157 свідчить про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в 6-Г класі даного навчального закладу (а.с. 8).

Таким чином, факт проживання дитини, ОСОБА_3 , з батьком, а також факт перебування дитини на його утриманні підтверджений матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що син сторін по справі з серпня 2023 року проживає з батьком, а не з мамою на користь якої були стягнуті аліменти, а згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зважаючи на те, що неповнолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 та повністю знаходиться на його утриманні, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Припинення (звільнення) стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 20 листопада 2023 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 179-181, 273 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2022 року у справі № 339/90/22, починаючи з 20 листопада 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.Б. Сметанюк