Справа № 274/9314/23 Провадження № 2/0274/2061/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

02.01.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Комунального закладу "Іванопільськнй ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держпраці у Житомирській області, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з комунального закладу "Іванопільський ліцей Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 квітня 2021 року до 07 листопада 2023 року в сумі 536293,34 грн.

В обгрунтування позову вказує, що постановою Житомирського апеляційного суду №274/2930/21 від 07.11.2023 її поновлено на посаді директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області з 10 квітня 2021 року. Стягнуто з комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 162969 грн. 16 коп., 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 275 грн. 60 коп. судового збору.

Звертає увагу, що при розгляді справи і стягненні на її користь середнього заробітку Житомирський апеляційний суд встановив, що вона має право на стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу 699262 грн 16 коп (1087,50 грн. х 643 роб.дн), де 1087,50 грн середній заробіток за лютий-березень 2021 року, а 643 робочі дні з дня звільнення (10 квітня 2021 року) по день ухвалення рішення на мою користь і поновлення мене на роботі (07 листопада 2023 року). Судом апеляційної інстанції на її користь стягнуто 162969 грн. 16 коп, враховуючи межі позовних вимог.

За таких обставин вважає, що має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 536293,34 грн (699262,16 грн 162969,1616 грн = 536293,34 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження усправі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Так, судом встановлено, що постановою Житомирського апеляційного суду №274/2930/21 від 07.11.2023 рішення Романівського районного суду Житомирської області від 13.04.2023 скасовано та ухвалено нове судове рішення. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 92-к/06-04 від 9 квітня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області з 10 квітня 2021 року.

Стягнуто з Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 162969 грн. 16 коп., 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 275 грн. 60 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Таким чином, є рішення у справі № 274/2930/21 за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держпраці у Житомирській області, про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, що набрало законної сили 07.11.2023 між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Повторне звернення з тими самим вимогами з тих самих підстав фактично свідчить про намагання домогтися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, а також рішенням ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, законодавець визначив уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Здійснення судом всебічного аналізу предмета і підстав заявленого позову сприяє з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Судом встановлено, що у справі 274/9314/23, посилаючись на вимоги, які вже розглядалися у справі №274/2930/21, позивач не вказує інших підстав позову, а фактично лише наводить інші підстави щодо обставин нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто позивач фактично змінює власну позицію щодо вказаних обставин на ту, яка зазначена у постанові суду апеляційної інстанції при розгляді вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі №924/1473/15).

З наведеного слідує, що оскільки позивач скористався своїм правом на звернення з позовом у справі № 274/2930/21, предметом якої, у тому числі, була і заявлена вимога, та судом у вказаній справі її розглянуто, повторний розгляд у справі № 274/9314/23 такої ж вимоги лише внаслідок обґрунтування, що судом апеляційної інстанції проведено розрахунок вимог, який виявився більший, ніж заявлений у позовній заяві, суперечитиме приписам юридичної визначеності.

Отже, у відкритті провадження у цій справі слід відмовити на підставі п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі 274/9314/23 за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Комунального закладу "Іванопільськнй ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держпраці у Житомирській області, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА