Справа № 639/4789/23
Провадження № 2-з/643/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2024 Суддя Московського районного суду м. Харкова Мельникова І.Д., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Московського районного суду м. Харкова Мельникової І.Д. перебуває вищевказана цивільна справа.

22 грудня 2023 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом встановлення тимчасової заборони виїзду за кордон дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_1 , до моменту прийняття рішення суду по справі №643/4789/23.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову посилався на те, що з відповідачем по справі ОСОБА_4 проживав однією сім?єю без державної реєстрації шлюбу з 2013 року по 2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 3 2021 року ОСОБА_4 проживала за кордоном, а донька, ОСОБА_5 , проживала з батьком ОСОБА_1 .

30 вересня 2022 року мати ОСОБА_4 вивезла доньку ОСОБА_5 за кордон обманним шляхом без його згоди, взявши дитину до себе на вихідні. ОСОБА_4 , перешкоджає спілкуванню з дитиною, та відмовлялась привозити доньку на територію України. Донька проживала з ОСОБА_1 , знаходилась на його постійному матеріальному забезпеченні, він займався її вихованням та розвитком. 02.10.2022 року ОСОБА_4 повідомила, що вони з донькою ОСОБА_5 знаходяться на території Польщі. Тобто, ОСОБА_4 , без згоди батька дитини ОСОБА_1 , незаконно вивезла дитину за кордон, спочатку до Польщі, потім до Німеччини. В серпні ОСОБА_4 привезла доньку на територію України, зараз дочка проживає з позивачем, однак спори з ОСОБА_4 щодо місця проживання дочки не вирішуються. На сьогоднішній день позивач звернувся до суду щодо визначення місця проживання доньки. Однак, ОСОБА_4 погрожує знову вивезти доньку за кордон. Тобто, існує ризик того, що до моменту вирішення справи в суді відповідач ОСОБА_4 може вивезти доньку ОСОБА_5 за кордон, що вже робила і раніше. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 3, 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а має на меті лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони виїзду за межі України дитині ОСОБА_3 , як на обґрунтування обраного виду забезпечення позову, посилався на те, що є підстави вважати, що дитина може бути вивезена ОСОБА_2 без погодження з батьком за кордон. Вивезення дитини за кордон зробить неможливим виконання судового рішення у справі.

Аналіз наведених вище норм вказує на те, що в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149-150 ЦПК України, застосувати заборону виїзду за межі України як спосіб забезпечення позову.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5842/16-ц, провадження № 61-47217св18, від 12 лютого 2020 року у справі № 288/162/19, провадження № 61-11750св19, на які зокрема посилається заявник в касаційній скарзі та підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову шляхом заборони виїзду за межі України дитині не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Д. Мельникова