Справа № 489/4/24
Номер провадження 2-н/489/1/24
Ухвала

про відмову у видачі судового наказу

05 січня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву № 26/24-Вх заявника - ОСОБА_1 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини з боржника - ОСОБА_2 ,

встановив

Заявником подано до суду заяву про стягнення аліментів на утримання дитини (дітей).

Відповідно до копії судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2018 у справі №489/5496/18, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи, починаючи з 05 вересня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 176,20 грн.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

В п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України зазначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Як вбачається з матеріалів, доданих заявником до заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , існує таке, що набрало законної сили рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2018 у справі №489/5496/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст. 165 ЦПК України (з урахуванням п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України) за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.4 ч.1 ст. 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою (ч.2 ст. 166 ЦПК України).

Проте суд зазначає, що заявник має право звернутись до суду в порядку позовного провадження з вимогами про зміну розміру аліментів або способу їх стягнення.

Керуючись ст.ст.165, 186 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити у видачі судового наказу у справі № 489/4/24 (номер провадження 2-н/489/1/24) за заявою заявника - ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини з боржника - ОСОБА_2 .

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Кокорєв