Справа № 211/5123/22
Провадження № 2/211/238/24
У Х В А Л А

іменем України

08 січня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Бірж Д.В.

за відсутності:

представника позивача ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» адвоката Ізвєкова В.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 18.01.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

25.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

08.01.2024 року представник позивача ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», адвокат Ізвєков В.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою у якій просив закриття провадження у справі та розглядати справу без його участі. У даній заяві представник повідомив, що відповідач борг сплатив під час судового розгляду справи, таким чином на даний час відсутній предмет спору. Просив повернути з Державного бюджету України сплачений судовий збір, та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23500,00 грн.

Відповідач до суду не з`явився, через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача про закриття провадження у справі суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 3ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Саме такі висновки викладені в Постанові Верховного суду від 20.09.2021 року у справі 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Судом згідно поданої заяви встановлено, що відповідач в добровільному порядку сплатив заборгованість, а відтак, не врегульованих питань між позивачем та відповідачем не залишилось.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що наявній між сторонами спір з приводу стягнення заборгованості вирішено поза судового порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.2ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Аналізуючи вищевикладене, сума сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу.

Що стосується стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України вбачається, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_1 звертався до суду із заявою у якій просив відмовити ТОВ «Порше Мобіліті» у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі, оскільки матеріали справи не містять детального розрахунку наданих послуг, договір містить лише фіксовану суму. При цьому справа по суті не розглядалась , позиція позивача не змінювалась, тобто не було надано достатнього обсягу правової допомоги відповідно до наданого договору.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви позивачем було надано договір про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 року , укладений між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та адвокатським об`єднанням «ЕСКВАЙРС», заявку на надання професійної правничої допомоги № 25 від 05.12.2022 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 року відповідно до якої замовник передає, а виконавець приймає на супроводження справу щодо стягнення заборгованості та звернення стягнення на авто з ОСОБА_1 за кредитним договором № 50020088 від 24.09.2021 року,платіжне доручення № від 19.12.2022 року про перерахуванням позивачем Адвокатському Об`єднанню «Есквайрс» коштів у розмірі 11 750 грн. на підставі рахунку № 25-1 від 09.12.2022 року; розрахунок витрат на оплату № 25-1 від 09.12.2022 року щодо сплати позивачем на користь Адвокатського Об`єднання суми в розмірі 11 750 грн за юридичні послуги згідно з Заявкою № 25 від 05.12.2022 рокута ордер Серії ВО № 1045017 виданий адвокатським об`єднанням «ЕСКВАЙРС» на надання правничої допомоги ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» адвокатом Ізвєковим В.В. на підставі договір про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 року.

Згідно п.1.1. вказаного договору про надання професійної правничої допомоги, сторони укладають договір про надання професійної правничої допомоги виконавцем стосовно питань, пов`язаних із поточною господарською діяльністю замовника, в тому числі, щодо представництва інтересів замовника у всіх судах України. Види, зміст, обсяг, строки та умови надання конкретних послуг визначаються умовами договору та погоджуються сторонами в кожному випадку письмово шляхом підписання заявок, які становлять невід`ємну частину цього договору. Підписання сторонами заявки є підтвердження замовлення визначеної в такій угоді послуги замовника.

Відповідно до пункту 2.2 вказаного договору, за представництво інтересів замовника в суді першої інстанції винагорода становить 23500 грн.

Згідно п.3.1 договору, оплата винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% кожна.

Перша частина винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується після підписання сторонами заявки щодо надання послуг по визначеній справі, прийняття рішення про подання апеляційної/касаційної скарги, або відкриття апеляційного, касаційного провадження по такій справі. Оплата послуг здійснюється замовником на підставі рахунка та акту приймання-передачі наданих послуг виконавця протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання (п.3.2 договору).

Таким чином, представником позивача наданий розрахунок витрат на правову допомогу до договору на надання правової допомоги на загальну суму 23 500 гривень.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини 8статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Отже, нормами чинного законодавства визначено право сторін договору про надання правової допомоги визначати вартість наданих/отриманих послуг на власний розсуд чи фіксованою сумою чи обрахунком з урахуванням вартості однієї години роботи та кількості потрачених годин. При цьому, виконавець, який надає певний вид послуг має право на власний розсуд, в залежності від складності певної дії, визначати вартість її за годину.

Отже, як вбачається із долучених до матеріалів справи документів, між позивачем та АО було досягнуто домовленості щодо фіксованої суми вартості наданих послуг за договором.

Таким чином, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на підставу та предмет позову, враховуючи значення цієї справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд дійшов до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 23 500 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Керуючись ст.ст. 142, 255,256,352-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», адвокат Ізвєкова В.В. про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, 49000 м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1 ) повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», , адреса: 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд.1-В, суму судового збору у розмірі 20947 (двадцять тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 19 коп., що було сплачено згідно платіжного доручення від 15.12.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», , адреса: 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд.1-В, 23500 (двадцять три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: С. В. Ткаченко