Шаргородський районний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 152/1252/23
Провадження № 2-др/152/1/24
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Соколовської Т.О., з участю секретаря судового засідання Шалавінської В.В., розглянув заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Раєвський Ігор Афанасійович до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,
учасники справи - не прибули,
У вересні 2023 року ОСОБА_2 через представника - адвоката Раєвського І.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
Рішенням суду від 12.12.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

18.12.2023 відповідач ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 , здійснених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Заява мотивована тим, що на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подано заяву про компенсацію понесених витрат, про що відповідачем було заявлено у відзиві на позовну заяву та в заключному слові. Враховуючи положення ст.ст.137, 141, 142 ЦПК України, просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

У судове засідання учасники справи не прибули.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Раєвський І.А. на виклик суду повторно не прибули, свою думку щодо поданої ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення не повідомили.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду поступило клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутності. Заяву підтримує, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн (а.с.107).

За правилами ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, зі змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.

Визначаючись щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Судом встановлено, що рішенням суду від 12.12.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Раєвський Ігор Афанасійович до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - відмовлено (а.с. 71, 89 - 94).

При ухваленні рішення у даній справі питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу між сторонами, відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось. Представником відповідача у відзиві на позовну заяву та в заключному слові було заявлено, що на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду стороною відповідача буде подано заяву про компенсацію понесених витрат.

18.12.2023 відповідач ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 , здійснених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн (а.с.75 - 87).

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.ч.1 - 3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу,детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Наявність договірних відносин між адвокатом Країлом С.В. та ОСОБА_1. підтверджується ордером серії АВ № 1095625 від 29.09.2023, виданим на підставі договору про надання правової допомоги № 45/23 від 27 вересня 2023 року (а.с. 41).

При цьому у матеріалах справи містяться розрахунки витрат на правничу допомогу № 1 від 29.09.2023 та №2 від 12.12.2023, опис робіт (надання послуг) (а.с. 82, 86).

У матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000479 від 22.05.2019, договір про надання правничої (правової) допомоги від 27.09.2023, акти прийому - здачі наданих послуг від 29.09.2023 та 12.12.2023, рахунки - фактури та квитанції прибуткових касових ордерів від 29.09. та 12.12.2023 (а.с. 41, 77 - 80, 81 - 88).

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 надано опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, у якому зазначено види послуг адвоката, які включають аналіз, наданих документів, консультацію клієнта із законодавчим обґрунтуванням, складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях. Загальна вартість послуг визначена в розмірі 12000 грн. ( 82, 86).

Заяв та клопотань щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

При ухваленні додаткового рішення суд, відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ.

Так, у пп. 268, 269 рішення від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пп. 268, 269 рішення від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, у справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши докази з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 надані належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_2 на її користь, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Винесення додаткового рішення не впливає на його зміст та не змінює його.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 15, 76 - 81, 133, 134, 137, 141, 270,352,354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Раєвський Ігор Афанасійович до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задовольнити.

Ухвалити у справі за позовомОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Раєвський Ігор Афанасійович до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я (найменування) cторін:

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників:

- позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 20.05.2019, РНОКПП НОМЕР_4 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: 23500, вул. Героїв Майдану, буд.224, м. Шаргород Жмеринський район Вінницька область, .

Додаткове рішення ухвалено та підписано 04.01.2024.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська