У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2024 Справа №607/643/24 Провадження №2-н/607/93/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» заборгованості із виплати заробітної плати в розмірі 161592,91 грн.

Згідно п. 1 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Предметом даної заяви є стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати на момент звільнення заявника з роботи, станом на 25.05.2021, про що видано довідку №124 від 01.06.2021.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою 10.01.2024, тобто з пропуском трьохмісячного строку звернення до суду для вирішення трудового спору.

При цьому, суд бере до уваги те, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові особливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, продовження строку на час дії карантину, застосування позовної давності до частини вимог, тощо). Встановлення даних обставин виходить за межі повноважень суду в наказному провадженні. Суд повинен переконатись у безспірності заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного та керуючись статтями 161, 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати.

Роз`яснити заявнику його право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П. Я. Стельмащук