Справа № 161/174/23
Провадження № 2/161/982/24
У Х В А Л А

про залишення без розгляду заяви про відвід судді

та застосування заходу процесуального примусу

05 січня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Черняка В.В.,розглянувши у відритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду в залі суду в місті Луцьку заяву позивача ОСОБА_1 у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищенаведена цивільна справа.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року у справі прийнято зустрічний позов із об`єднанням його з первісним в одне провадження.

Протокольною ухвалою суду від 23 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Наступне судове засідання у справі на 12:00 год. 09 січня 2024 року.

04 січня 2024 року, на адресу суду, позивачем подана письмова заява про відвід головуючого судді Черняка В.В. (у заявника виникає сумнів щодо упередженості судді).

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки, вказані заявником обставини не можуть бути підставою для відводу, відповідно до ст. 36 ЦПК України, а наведені мотиви відводу не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді при розгляді даної справи.

Суд зауважує, що заява про відвід подається стороною позивача за первісним позовом четвертий раз.

Ухвалою судді Рудської С.М. від 19 вересня 2023 року було розглянуто заяву представника позивача про відвід судді (заяву залишено без задоволення).

Ухвалою судді Філюк Т.М. від 17 жовтня 2023 року заява позивача ОСОБА_1 залишена без задоволення.

Ухвалою судді Івасюти Л.В. від 24 листопада 2023 року вказана заява також залишена без задоволення.

З аналізу текстів заяв ОСОБА_1 від 12 жовтня 2023 року (а.с.15-16 т. 2), від 22 листопада 2023 року (а.с.54-56 т. 2) та від 04 січня 2024 року вбачається факт викладу інформації ідентичного змісту (в тексті заяви від 22 листопада 2023 року змінено лише дату її складання порівняно зі змістом заяви від 17 жовтня 2023 року).

Повторна подача заяви про відвід аналогічного змісту розцінюється суддею як зловживання процесуальними правами зі сторони позивача, спрямоване на перешкоджання розгляду справи та затягування строків її розгляду.

З матеріалів заяви вбачається, що позивач зазначає про родинні зв`язки між суддею та її представником.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», близькі особи- члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

З огляду на наведене, факт перебування судді у родинних відносинах з адвокатом відсутній.

Крім того, позивач в своїх заяві невірно вказує статус свого представника.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Цивільний кодекс України передбачає поняття «законний представник» у відношенні батьків (усиновлювачів) відносно своїх малолітніх та неповнолітніх дітей, опікунів відносно малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною (ст. 242 ЦК України).

В свою чергу у всіх інших випадках представництво в цивільному процесі здійснюється виключно адвокатом (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Відтак, позивач не позбавлена можливості замінити представника, адже вона вільна у його виборі.

Суд зауважує, що 28 грудня 2023 року адвокат Федош С.М. подав на адресу суду заяву в якій повідомив про розірвання договору про надання правової дороги позивачу.

Щодо інших тверджень ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, ст. 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 39 ЦПК України, заявник заявляючи відвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

У розглядуваному випадку, доводи заявника про упередженість судді Черняка В.В. є надуманими, будь-якими об`єктивними даними не підтверджується, а зводяться до незгоди із рішенням судді у іншій цивільній справі (щодо інших учасників, іншого предмету спору, підстав та складності), що не свідчить про зацікавленість у результатах вирішення справи, або упередженість судді.

Особиста думка заявника у формі припущень або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості.

Суд зауважує, що наявність у заявника підозр без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, а також обмежує зловживання з боку недобросовісних учасників процесу.

Враховуючи те, що заявник будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи суду не надав, заява про відвід є необґрунтованою.

Відповідно до положень ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зоврема: 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Зважаючи на зловживання процесуальними правами зі сторони позивача, спрямоване на затягування судового розгляду справи (завідомо безпідставний відвід аналогічного змісту подається вчетверте, хоча вже був тричі розглянутий судом), суд вважає за необхідне залишити заяву про відвід без розгляду та притягнути ОСОБА_1 до відповідальності шляхом застосування до неї заходів процесуального примусу у вигляді штрафу в дохід державного бюджету в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 161/174/23 - залишити без розгляду.

Застосувати відносно позивача ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., що відповідає одному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час постановлення даної ухвали.

Копію даної ухвали надіслати ОСОБА_1 , а також після набрання нею законної сили до Державної судової адміністрації України, в порядку визначеному ст.ст. 148, 431 ЦПК України, для звернення до виконання.

Строк пред`явлення даної ухвали суду в частині застосування заходу процесуального примусу шляхом накладення штрафу до виконання становить 3(три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що не перешкоджає розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк