Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9018/23
Номер провадження2/711/205/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Шульги А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє у власних інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), який діє у власних інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Вимоги мотивовані тим, що на підставі ордеру на житлове приміщення № НОМЕР_6 серії А від 13.09.1989 року, їй в складі сімї з 4-х осіб видано ордер на проживання в житловому приміщенні - квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою видачі ордеру стало рішення Придніпровського міськвиконкому від 12.10.1989 року № 283.

До складу сімї входять: ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_4 (син); ОСОБА_2 (донька).

Вказує, що донька ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про шлюб змінила прізвище на ОСОБА_2 .

Вказані особи зареєстровані в даній квартирі до цього часу.

Також, в даній квартирі зареєстрований її неповнолітній онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Незважаючи на зареєстроване місце проживання, відповідачка по справі ОСОБА_2 фактично проживає з 2014 року до цього часу в Російській Федерації та має там зареєстроване місце проживання.

Наголошує, що з 2014 року відповідачка по справі ОСОБА_8 фактично не проживає в квартирі по місцю реєстрації та її особисті речі відсутні. Жодних перешкод в проживанні за місцем реєстрації їй ніхто не чинив.

Реєстрація місця проживання відповідачки в квартирі порушує її права та законні інтереси і створює незручності, оскільки, вона змушена сплачувати додаткові комунальні послуги та унеможливлює приватизацію даної квартири.

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 із послідуючим зняттям з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

26 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надавши через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі на підставі наявних матеріалів у справі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. 21 грудня 2023 року через канцелярію суду від адвоката Джирма А.В., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надала заяву про визнання позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, зазначено, що проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, зазначено, що проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Дослідивши та вивчивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

Як визначено в статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

За змістом статей 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що Виконавчим комітетом Придніпровської ради народних депутатів м. Черкаси 13 жовтня 1989 року виданий Ордер на жиле приміщення № НОМЕР_6 серії А ОСОБА_1 зі сім`єю із 4 чоловік на право заняття жилого приміщення жилою площею 37,83кв.м., яке складається з трьох в квартирі ізольованій за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава видачі ордеру - Рішення Придніпровського райвиконкому п-283 від 12.10.1989 року. Склад сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 , 15 жовтня 2011 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_9 . Її прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії паспорту на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона з 21.12.2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

За змістом статті 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 4 статті 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 327 ЦК України передбачено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За змістом абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не сплачує комунальні послуги та не несе будь-яких витрат на утримання вказаного житла, і перешкоди у користуванні даним житловим приміщенням відповідачуне чиняться, відтак, підстави для збереження за нею цього житлового приміщення відсутні.

Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 327 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 6,12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє у власних інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб