Справа №:755/7828/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2024 р.Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва 12 червня 2023 року звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Корнієнко Р.О. з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 20 липня 1996 року між сторонами було укладено шлюб, від якого мають двох дочок, одна з яких є неповнолітньою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З початку 2019 року між сторонами було припинено сімейні та шлюбні відносини. Зазначає, що позивач із неповнолітньою дитиною проживає окремо від відповідача, перебуваючи в довгостроковому відряджені від МЗС України у Посольстві України в Республіці Молдова. Відповідач останні роки не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання відповідачем його обов`язку з утримання дитини. Позивача вважає, що з урахування інтересів дитини, встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали. (а.с.13-14)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с.24-25)

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

27 липня 2023 року відповідачем ОСОБА_2 направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. Зазначає, що при визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вимоги ст. 182 СК України та ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2833,00 грн. Відповідач вказує, що позивачу була надана довідка Генеральним консульством України у Санкт-Петербурзі про суму виплаченої готівки у вигляді компенсаційних виплат в іноземній валюті на суму 160 941,00 доларів США. Також зазначає, що розмір його заробітної плати становить 16 200,60 грн на місяць. Повідомляє, що має проблеми зі здоров`ям, у 2018 році йому був поставлений основний діагноз «Гемангіоми сегментів 6,8 печінки» та супутній «Еритематозна гастродуоденопатія», проведена операція, після якої він знаходився на стаціонарному лікуванні з 14 лютого 2018 року по 26 березня 2018 року. 27 липня 2023 року відповідач отримав консультацію у Вишгородській амбулаторії ЗПСМ КНП «ЦПМСД», де був поставлений діагноз «К80 - серцева аритмія БДУ Основний», а також «Екстрасистолія по типу бігемінії». (а.с. 28-29)

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають у шлюбі з 20 липня 1996 року (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно наявної в матеріалах справи інформації, задеклароване/зареєстроване місце проживання сторін за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11, 12).

Разом з тим, відповідачем не заперечується окреме проживання сторін та фактичне проживання дитини з позивачем.

За даними Генерального консульства України в Санкт-Петербурзі, які відображені в довідці від 24 листопада 2017 року № 6113/091-920-4777, ОСОБА_1 за час перебування у довготерміновому відрядженні за кордоном у Генеральному консульстві України в Санкт-Петербурзі з 07.06.2013 по 24.11.2017 виплачена сума у розмірі 160 941 доларів США 00 центів (а.с.30).

Відповідач працює у Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Київські електромережі» з 12 травня 2022 року на посаді машиніста екскаватора одноковшового та за перше півріччя 2023 року за винятком утримань отримав 97 203,75 грн доходу (а.с.31).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1077/2018 Державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» відповідач ОСОБА_2 перебував у стаціонарі з 14 лютого 2018 року по 26 березня 2018 року з основним діагнозом «Гемангіоми сегментів 6,8 печінки» та супутнім «Еритематозна гастродуоденопатія» (а.с.32-33), 27 липня 2023 року відповідачу надано консультацію у Вишгородській амбулаторії ЗПСМ КНП «ЦПМСД», де був поставлений діагноз «К80 - серцева аритмія БДУ Основний», а також «Екстрасистолія по типу бігемінії» (а.с.34).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У даному випадку спосіб стягнення аліментів було визначено позивачем, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України)

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2833,00 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196,00 гривень.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Судом установлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, проживає окремо від дитини, має регулярний дохід, інших осіб на своєму утриманні не має. При цьому суд ураховує стан здоров`я відповідача.

Позивачем не доведено, що орієнтовний розмір витрат на дитину становить щомісяця 10 000,00 грн, що, враховуючи рівний обов`язок батьків по утриманню дитини, дало б можливість у даному спорі, з урахуванням інших обставин, визначити необхідний розмір аліментів у сумі 5 000,00 грн.

Разом з тим суд критично оцінює позицію відповідача, що розмір аліментів має відповідати встановленому у 2023 році розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто 2833,00 грн. Дійсно, законодавець зазначив мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч. 2 ст. 182 СК України), але це не слід трактувати, що розмір аліментів має обов`язково відповідати розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з огляду на наведене, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на утримання дитини, на користь позивача, у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн., з урахуванням індексації, щомісяця, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи насамперед інтереси дитини, її право на належний рівень життя та забезпечення нормальної життєдіяльності, беручи до уваги щоденну потребу дитини в харчуванні, у забезпеченні предметами вжитку та дозвілля виходить із засад розумності та справедливості, можливість відповідача надавати допомогу в зазначеному розмірі, якої буде достатньо, з урахуванням подальшого утримання дитини з боку позивача, для забезпечення належного матеріального утримання дитини сторін та її гармонійного розвитку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 12 червня 2023 року.

Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн, від сплати якого при зверненні до суду позивач була звільнена.

На підставі викладеного, статтями 180-182, 184, 191 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», статтями 2, 10, 76-81, 89, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 500,00 грн щомісячно з подальшою індексацією, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи стягнення з 12 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: