УХВАЛА

04 січня 2024 року

м. Київ

справа № 522/19476/16-ц

провадження № 61-18351ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чукітової Вікторії Віталіївни, на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 16 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 09 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування квартири, припинення права власності та скасування записів про проведення державної реєстрації такого права, зобов`язання не перешкоджати у здійснені права власності шляхом виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом

в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, яка надійшла до суду у січні

2017 року, просила витребувати від відповідачів квартиру, припинивши їх право власності та скасувавши записи про проведення державної реєстрації такого права на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 10 серпня 2016 року у справі №522/10522/16-ц, договору купівлі-продажу

від 16 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хомою А. С., відповідно до якого ОСОБА_5 продала вказану квартиру ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу від 29 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т. Г. за № 954, згідно якого ОСОБА_4 продала квартиру ОСОБА_6 , за договором купівлі-продажу від 29 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хомою А. С. за №256, згідно якого ОСОБА_6 продав вказану квартиру ОСОБА_1 , зобов`язати відповідачів не перешкоджати позивачу у здійснені права власності на квартиру шляхом їх виселення та вселення позивачки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 2016 року.

Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_2 в цю квартиру.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чукітової В. В., залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року змінено й викладено абзац другий резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

«Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_1 ».

Змінено розподіл судових витрат.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чукітова В. В., із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 16 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 09 листопада 2023 року, у змісті якої просить оскаржувані судові рішення скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким

у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 600,00 грн (на момент звернення до суду з уточненою позовною заявою).

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (8 000,00 грн).

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн).

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту положень пунктів 1, 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку, а у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання або припинення права власності на майно, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Заявником оскаржуються судові рішення за результатами задоволення позовної вимоги майнового характеру та двох позовних вимог немайнового характеру (виселення та вселення).

Відповідно, за оскарження судових рішень в частині вирішення позовних вимог немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 560,00 грн

(640,00 х 2 х 200%)

Одночасно, Верховний Суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, що підлягав сплаті за перегляд судових рішень в частині вирішення позовних вимог майнового характеру (витребування квартири та припинення права власності на квартиру).

Таким чином, заявникові необхідно сплатити судовий збір за перегляд судових рішень в частині вирішення позовних вимог немайнового характеру у розмірі 2 560,00 грн та сплатити судовий збір за оскарження судових рішень в частині вирішення позовних вимог майнового характеру за ставкою 200% від 1 % вартості спірного майна, з урахуванням того, що розмір судового збору, що підлягав сплаті за звернення до суду першої інстанції становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (8 000,00 грн).

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також надати докази на підтвердження вартості спірного майна (квартираАДРЕСА_1 ).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чукітової Вікторії Віталіївни, на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 16 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 09 листопада 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник