У Х В А Л А

09 січня 2024 року

м. Київ

справа № 464/3091/19

провадження № 61-14966ск23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про захист прав споживача.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про захист прав споживача.

Постановою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року залишено без змін.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила переглянути за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року, у задоволенні указаної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернулась до суду із заявою, у якій просила переглянути за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2022 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова

від 06 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 28 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

У червні 2023 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 втретє подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

Також у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження. Визнано наведені у клопотанні ОСОБА_1 підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху і надано для усунення недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У січні 2024 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Фаловської І. М., яка не скріплена електронним цифровим підписом, що підтверджується довідкою головного спеціаліста відділу забезпечення автоматизованого документообігу.

Зазначена заява про відвід передана судді-доповідачу 08 січня 2024 року.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з частиною восьмою статті 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Пунктами 15, 44 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, третьою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Відповідно до частин першої, четвертої, шостої, восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з пунктом 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (пункт 26 вказаного Положення).

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему «Електронний кабінет».

Надсилання процесуальних документів до Верховного Суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 9901/75/21.

Матеріали заяви про відвід суддів, що передані на розгляд, не містять відомостей про підписання документів електронним цифровим підписом із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа та доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на заяву із використанням підсистеми «Електронний суд», що позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником вимог щодо обов`язкового підписання процесуального документа особою, яка її подає, та свідчить про використання заявником непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення із заявою до Верховного Суду.

У частині четвертій статті 183 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, з огляду на те, що заява про відвід суддів не містить доказів її підписання заявником у порядку та спосіб, встановлені процесуальним законом, вона підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 43, 183 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про захист прав споживача, повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко