У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С. ознайомившись із заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання із ОСОБА_1 ,-

встановив:

Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою.

Заявник вказує на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведенняза адресою: АДРЕСА_1 має заборгованість перед КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород».

Згідно з ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Однак, із наданої судом інформації, Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, про місце проживання фізичної особи боржника, що була передана судді 10.01.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно із п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_1 помер, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу.

Як зазначено у ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 165-167, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

У видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Ужгород» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання із ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя К.С. Дегтяренко