Справа № 621/3894/23
Провадження № 2/621/163/24
04 січня 2024 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя Вельможна І.В.,
секретар судового засідання - Лацько А.В.,
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс",
представник позивача - Савінський К.В.
відповідач - ОСОБА_1
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У відповідності до умов п. 2.3. Частини 2 та п. 1.1. Частини 3 Кредитного договору клієнту надано кредитні кошти на 48 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується платіжним документом № 001 від 29.11.2012
Згідно п. 2.4 Частини 1 Кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити проценти в розмірі 9,99% річних за користування кредитом.
Відповідно до п. 2.5 Частини 2 Кредитного договору , клієнт зобов`язується сплатити комісію в розмірі 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. У відповідності до п. 3.1. Частини 3 Кредитного договору , клієнт погашає кредитну заборгованість не пізніше 28 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів в розмірі 1 808,00 грн. у відповідності до графіку платежів на відкритий рахунок згідно п. 2.7. Частини 2 Кредитного договору.
02 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" укладено Договір №2253/К про відступлення прав вимог, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором відступлено позивачу.
На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що з урахуванням відступленням прав вимоги, є порушенням законних прав та інтересів позивач, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року вказаний позов залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та на виконання вказаної ухвали суду представником позивача усунуто недоліки.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06 листопада 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 29.11.2023.
29.11.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача до 18.12.2023.
18.12.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з повторною неявкою відповідача до 04.01.2024.
04.01.2024 належним чином повідомлені учасники повторно в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Савінський К.В. надіслав через систему "Електронний суд" заяви, відповідно до яких просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на її адресу місця реєстрації судом та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду ОСОБА_1 не повідомила, відзив на позов не надавала, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку:
Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
02 червня 2020 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" укладено Договір №2253/К про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого банк - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" відступає новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку № 1 до цього Договору (а.с.13-15).
Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02 червня 2020 року, датою отримання ОСОБА_1 кредиту є 28 листопада 2012 року, дата погашення кредиту 27 листопада 2016 року, основна заборгованість за тілом кредиту 22 325 грн 58 к., заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 10 701 грн 42 к., заборгованість по комісії 29 316 грн 00 к., загальна сума заборгованості станом на 02.06.2020 62 343 грн. (а.с.16).
Саме на вказану суму заборгованості на підставі договору факторингу ТОВ "Профіт Файненс" набуло права грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності з частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Розмір невиконаних зобов`язань за кредитним договором, відповідачем не спростовувався.
Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведений вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано.
Щодо вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих позивачем сум 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту у розмірі 1 158 грн 64 к. та 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків у розмірі 555 грн 38 к, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Позивач окрім загальної заборгованості за договором яка складає 62 343 грн 00 к. просить суд стягнути 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту у розмірі 1 158 грн 64 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків у розмірі 55 грн 38 к.., проте позивачем не долучено до матеріалів справи відомостей про те, що відповідач ОСОБА_1 як боржник, згідно п. 3 Договору №2253/К про відступлення прав вимоги від 02.06.2020, повідомлений про відступлення прав вимоги, оскільки згідно статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Суд, між іншим звертає увагу на й на те, що до позову не долучено підтвердження, що ОСОБА_1 повідомлялась про наявність заборгованості перед банком та необхідністю погашення заборгованості перед фактором, до якого перейшло право вимоги.
Отже, в силу статті 516 Цивільного кодексу України, у задоволенні позову в частині стягнення 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту у розмірі розмірі 1 158 грн 64 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків у розмірі 55 грн 38 к., які нараховані ТОВ "Профіт Файненс" слід відмовити.
Крім того, суд звертає увагу, що заявлена сума заборгованості за відсотками нарахована первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», про що свідчить витяг з Додатку №1 до Договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02.06.2020 (а.с.16).
У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту у розмірі розмірі 1 158 грн 64 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків у розмірі 555 грн 38 к., належить відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн 00 к.
Згідно із положеннями частини 1 статті ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (97,32%), що складає 2 612грн 07 к. (2 684, 00*97,32/100).
Питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу під час ухвалення судом даного рішення не вирішувалося, оскільки стороною позивача заявлено, що докази понесення витрат на професійну правничу (правову) допомогу та детальний опис робіт/послуг адвоката позивач надасть суду після підписання між ТОВ «Профіт Файненс» та адвокатським об`єднанням «ЕВЕРЛІҐАЛ» актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та проведення остаточних розрахунків за результатами розгляду справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" 62 343 (шістдесят дві тисячі триста сорок три) грн 00 к., з яких 22 325 (двадцять дві тисячі триста двадцять п`ять) грн. 58 к. - основна заборгованість за тілом кредиту; 10 701 (десять тисяч сімсот одну) грн. 42 к - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом; 29 316 (двадцять дев`ять тисяч триста шістнадцять) грн. 00 к. - заборгованість по комісії.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" 2 612 (дві тисячі шістсот дванадцять) грн 00 к. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене - 04.01.2024.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .