Справа № 212/237/24
У Х В А Л А

09 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , -

встановив:

04 січня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 31 березня 2021 року в розмірі 22083,08 грн., 3% річних у сумі 33,14 грн., інфляційні втрати в сумі 23,20 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 268,40 грн.

Заявник звернувся до суду шляхом направлення заяви засобами поштового зв`язку 26.12.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

У відповідності до роз`яснень викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, перевіряється, чи не пропущений заявником строк позовної даності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» за зазначеною заявою просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 01 січня 2019 року по 31 березня 2021 року, який перевищує трирічний строк.

Зазначені обставини свідчать про те, що заявником заяву про видачу судового наказу подано з вимогами, які перевищують строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України.

Крім того, в обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що ОСОБА_1 є споживачем їх послуг, однак в порушення п. 5 ч.2 ст. 163 ЦПК України та п.4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві не вказує перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких гуртуються його вимоги, а також не додає до заяви інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, перевіривши та ознайомившись з матеріалами справи, враховуючи, що з моменту виникнення у заявника права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тому суддя відмовляє ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу за заявленими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу, з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161, 165,166, 167 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 09 січня 2024 року.

Суддя О. Н. Борис