462/1907/22
2/465/1625/24
У Х В А Л А

про самовідвід

09.01.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюра С.М., розглянувши заяву про самовідвід від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Залізничного районного суду м. Львова Мруць Іриною Степанівною, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2024 року вказану справу (№462/1907/22, провадження №2/465/1625/24) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Залізничного районного суду м. Львова Мруць Іриною Степанівною передано для розгляду судді Дзеньдзюрі С.М.

При вивченні матеріалів справи встановлено, що позивачами у даній цивільній справі є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Позивачкою ОСОБА_3 по інших цивільних та кримінальних провадженнях неодноразово, з різних підстав, заявлялись відводи судді Дзеньдзюрі С.М., зокрема з підстав зверхності, зухвалості, хамського відношення до членів російськомовної громади м.Львова яке полягало на думку заявника, у зазначенні її прізвища на судовій повістці з маленької букви; що суддею Франківського районного суду м.Львова Дзеньдзюрою С.М. винесено ухвалу судового засідання, за змістом якої у представника ОСОБА_3 склалось враження що суддя повністю визнав особисту участь в корупційних схемах по організації не облікованих в Міністерстві внутрішніх справ України кримінальних справ; підстав зухвалого і цинічного нехтування норм моралі і права яке полягало, на думку заявника, в тому, що суддею Дзеньдзюрою С.М. розглядалась кримінальна справа відносно її чоловіка ОСОБА_5 ; з підстав подання ОСОБА_3 заяви у Антикорупційне бюро з вимогою провести перевірку дій судді Дзеньдзюри С.М. та інших підстав.

Крім цього ОСОБА_3 неодноразово зверталась зі скаргами на дії судді Дзеньдзюри С.М. у Вищу раду правосуддя, за результатом розгляду яких Вищою радою правосуддя відмовлено у відкритті дисциплінарних справ.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За змістом ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, суд не повідомляв учасників справи про вирішення питання про самовідвід судді у даній справі.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Заявляючи самовідвід у справі, суддя керувався також усталеною практикою Європейського суду з прав людини. У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошує, що такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві. Таким чином, ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави для побоювань у відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведені обставини, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді в ході розгляду справи та вирішення спору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу судді Дзеньдзюри С.М. у цивільній справі № 462/1907/22.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 36, 39, 40, 247 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Задоволити заяву судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 462/1907/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про відшкодування моральної шкоди, завданої суддею Залізничного районного суду м. Львова Мруць Іриною Степанівною.

Матеріали справи № 462/1907/22 передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Дзеньдзюра С.М.