Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4961/23 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.П.
Категорія 46 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

10 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання представника приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Кудрявського Сергія Миколайовича про зупинення провадження у цивільній справі №279/4961/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Кудрявського Сергія Миколайовича на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 , шкоду спричинену внаслідок ДТП в загальному розмірі 427540,10 грн, яка складається з : 227181,00 грн - шкода пов`язана з лікуванням; 180000,00 грн - шкода пов`язана з стійкою втратою працездатності; 13000 грн -моральна шкода та 1073,60 грн судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ПАТ "Страхова група "ТАС" Кудрявський С.М. подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про зупинення провадження по даній справі до набрання законної сили вироку по кримінальному провадженню № 0000822. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до позовної заяви, позивач просить стягнути страхове відшкодування у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, яке відбулося 09.10.2020 року. По факту вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було розпочато кримінальне провадження. Вказує, що неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому: чи правомірно водій експлуатував забезпечений транспортний засіб, чи внаслідок даного ДТП позивач отримала тілесні ушкодження, чи не було непереборної сили чи умислу потерпілого вказані обставини не можуть бути встановлені судом у даній справі.

Розглянувши клопотання по суті, апеляційний суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Отже, зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі, і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Відповідно до роз`яснень п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ПАТ «Страхова Група «ТАС» заподіяну шкоду в сумі 427540,10 грн, яка складається з: 227181,00 грн - шкода пов`язана з лікуванням; 180000,00 грн - шкода пов`язана із стійкою втратою працездатності; 13000,00 грн - моральна шкода. В обґрунтування позову зазначала, що 09.10.2020 водій транспортного засобу Toyota Prado р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Б.Шоссе в м. Коростень, Житомирської області, в напрямку населеного пункту с.Кожухівка Коростенського району, не врахувавши дорожньої обстановки та не обравши безпечної швидкості руху, здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_1 , яка рухалась в попутному напрямку. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

По факту вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було розпочато кримінальне провадження №0000822 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України у постанові №6-145цс12 від 05.12.2012року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження №14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зробив висновок про те, що при вирішенні клопотання щодо зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з частинами першою третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи повноваження апеляційного суду на стадії апеляційного перегляду рішення, останній перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення. Колегія суддів вважає, що зібрані по даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність процесуальних підстав для зупинення провадження у даній цивільній справі на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції до вирішення судом кримінального провадження №0000822 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У зв`язку з вищевказаним та з урахуванням приписів ст. ст. 251, 367, 368 ЦПК України, у задоволенні вищезазначеного клопотання представника приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Кудрявського С. М. про зупинення провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.259, 268, 251, 252, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Кудрявського Сергія Миколайовича про зупинення провадження у цивільній справі №279/4961/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному прядку. Дата складення повного судового рішення 10 січня 2024 року.

Головуючий

Судді