г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4747/23
Номер провадження 2/213/180/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання - Куропятник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 213/4747/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

за відсутності сторін, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Як на підставу позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком їхньої спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття, на цей час навчається на факультеті іноземних мов Криворізького державного педагогічного університету, з денною формою навчання, на бюджетної основі, з терміном завершення навчання - 30 грудня 2026 року. Відповідач допомогу дочці не надає, хоч працює за кордоном, і крім того, одержує щомісяця пенсію по інвалідності, а тому може надавати допомогу на період навчання дочки. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх його доходів, до закінчення дочкою навчання.

Стислий виклад відзиву відповідача на позов.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/7 частки доходу, посилаючись на те, що він жодного разу не був повідомленим про те, що дочка має потребу в утримані з його боку, тому не вважає, що відносини між ним та позивачем мають спірний характер, оскільки позивач не намагалася вирішити питання надання дочці допомоги у позасудовий спосіб. Зазначив, що наразі він знаходиться на території Республіки Польща в статусі біженця, є інвалідом третьої групи безстроково у зв`язку з професійним захворюванням. За кордоном наймає житло, вартість якого становить 1700 злотих в місяць, або відповідно до курсу злотого до гривні - 16000 грн. Також зазначив, що позивачем не надано доказів щомісячних витрат, які вона несе у зв`язку з навчанням дочки, а дочка при цьому отримує стипендію у розмірі 1300 грн.

Короткий зміст відповіді на відзив.

Позивач заперечувала викладені у відзиві обставини, вважає, що відповідач не є біженцем, оскільки почав працювати за кордоном ще задовго до війни в Україні, і станом на 24 лютого 2022 року вже перебував за межами країни. Встановлена відповідачу третя група інвалідності свідчить про наявність стійких порушень функціонування організму в помірному ступені, але він може працювати і вести нормальний спосіб життя. Зазначила, що на врегулювання спору в мировому порядку за пропозицією відповідача не погоджується, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Стислий зміст письмових пояснень відповідача.

Після відмови сторони позивача врегулювати спір мировим шляхом, про що було зазначено у відповіді на відзив, представник відповідача надала докази доходу останнього, і просила врахувати, що стороною позивача не доведено факт роботи відповідача на території Республіки Польщі, не надано свої доходи, не доведено понесення витрат, пов`язаних з навчанням дочки, що є однією із основних умов при вирішенні спору цієї категорії. Посилаючись на розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи у 2024 році - 3030 грн., зазначає, що саме таку суму відповідач згоден перераховувати на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, оскільки 1/7 частка від його доходу дорівнює 3005 грн. (16002 + 5036) / 7 = 3005 грн.)

Процесуальні дії у справі.

Позовна заява надійшла до суду 30.10.2023.

06.11.2023 позовна заява залишена без руху.

15.11.2023 надійшла уточнена позовна заява.

20.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

14.12.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву і клопотання про врегулювання спору за участю судді.

20.12.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої на вирішення спору мировим шляхом вони не погоджуються.

10.01.2024 від представника відповідача надійшли письмові пояснення і докази матеріального стану відповідача.

В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися, від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача зазначила, що позовні вимоги визнає частково - у розмірі 1/7 частки доходу, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Від третьої особи будь-яких заяв (клопотань) не надходило.

За таких обстави суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наданих ними доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сторони є батьками третьої особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.2-4, 22/, яка з 05 вересня 2022 року навчається на факультеті іноземних мов Криворізького державного педагогічного університету, з денною формою навчання, за державним замовленням, отримує соціальну стипендію.

Згідно з наданою позивачем довідкою, термін навчання для здобуття ступеня «бакалавр» - по 30 грудня 2026 року /а.с.7/.

Повнолітня дочка сторін зареєстрована за однією адресою і фактично проживає з позивачем /а.с.5, 6, 23/.

Згідно з довідкою про доходи, виданою Криворізьким державним педагогічним університетом, студентка ОСОБА_3 отримує академічну стипендію у середньому розмірі 1430,00 грн. /а.с.24/.

Відповідачу згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 11.01.2023 року, з 3 січня 2023 року встановлено третю групу інвалідності безстроково, у зв`язку з професійним захворюванням. Як зазначено в довідці, він має протипоказання у важкій фізичній праці, тривалій ході, вимушеній позі, переохолодження, в умовах вібрації і виробничого пилу /а.с.41/.

З наданої представником відповідача інформації ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про доходи ОСОБА_2 , відповідач перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок професійного захворювання у розмірі 5036,87 грн. та щомісячні страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у розмірі 16002,89 грн. /а.с.61/.

Доказів знаходження на утриманні будь-яких осіб відповідачем суду не надано.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК).

Аналогічне роз`яснення надається судам в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судова практика, яку використовує суд для спірних правовідносин.

Верховний Суд в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16 зазначив, що обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20), стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, з урахуванням фактично встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку.

Повнолітня дочка сторін - третя особа по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення повноліття продовжує навчання, навчається на бюджетній основі, не працює, отримує стипендію у розмірі 1430,00 грн., тому потребує допомоги від батьків.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідач отримує два види доходу у загальному розмірі 21039,76 грн., доказів отримання інших доходів суду не надано.

Разом з тим, суд погоджується з позивачем, що відповідач не надав доказів перебування за кордоном в статусі біженця, згідно з відмітками в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, неодноразово перетинав кордон, починаючи з 2021 року, тобто до початку війни в Україні, яка розпочалася 24.02.2022 року, має візу на виїзд до Республіки Польщі в період з 09.11.2021 по 08.11.2022 та в період з 23.01.2023 по 12.07.2023.

Докази найму відповідачем за кордоном житла і здійснення за нього плати суду не надано, при цьому, додані до відзиву копії документів не мають офіційного перекладу на українську мову, тому суд не може вважати їх належними доказами по справі.

Позивач доказів на підтвердження свого матеріального стану не надала, однак, суд вважає, що не підлягає сумніву, що вона, як мати, з якою дочка проживає, безумовно надає їй матеріальну підтримку, оскільки розмір стипендії не може забезпечити дочці достатній рівень життя за умови продовження навчання.

Тому, з огляду на положення ст.182 СК України, згідно з якою при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу дочці і повинен виконувати свій обов`язок щодо її матеріального утримання на період, поки вона продовжує навчання, як і мати, з якою дочка проживає.

Суд критично ставиться до наведеного представником відповідача розрахунку розміру 1/7 частки доходу відповідача, пов`язаного з розміром прожиткового мінімуму для працездатної особи у 2024 році, оскільки повнолітня дочка сторін, хоч і є працездатною, але навчається на денному відділенні і не має можливості працювати.

Разом з тим, оскільки позивач не надала хоча б орієнтовного переліку витрат, які потребує дочка у зв`язку з навчанням, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження потреби в розмірі аліментів саме в 1/4 частці від доходу відповідача, у зв`язку з чим приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає, що справедливим буде стягнення з відповідача аліментів на утримання третьої особи у розмірі 1/5 частки його доходу. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам повнолітньої доньки і не тягне за собою скрутного матеріального становища для відповідача. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, останній відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітної плати (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 30.10.2023 року і до закінчення дочкою навчання, тобто до 30.12.2026 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - адвокат Галач Тетяна Анатоліївна, адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво № 4282 від 17.05.2019.

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача - адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна, адреса: АДРЕСА_4 , свідоцтво № 0869 від 10.06.1999.

Третя особа - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 10 січня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Попов