Провадження №2/389/341/21
Ухвала

іменем України

09 січня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 256 777 грн. матеріальної шкоди, 50 000 моральної шкоди, 2 000 грн. витрат на евакуатор та 4 300 грн. витрат на експертну оцінку вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньої-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 16.07.2021 провадження у справі відкрито з призначенням справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Надалі, ухвалою суду від 29.07.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у 389/868/21 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка перебуває в провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 01.08.2023 провадження у справі поновлено та призначено розгляд 05.09.2023.

Разом з тим, в судові засідання, призначені на 18.12.2023 та 09.01.2024, позивач та його представник адвокат Майданюк С.І. не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за зазначеною ним адресою проживання, судова повістка про виклик до суду на 18.12.2023 повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а судова повістка про виклик до суду на 09.01.2024 отримана ОСОБА_1 27.12.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення..

За змістом п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, зазначене свідчить про те, що повернення повісток про виклик позивачки до суду з вказівкою причин повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування позивача про час і місце розгляду справи.

Судові ж повістки на ім`я представника позивача адвоката Майданюка С.І. направлялися судом на його офіційну електронну адресу (електронний кабінет) у підсистемі «Електронний суд», що відповідає положенням ч.5 ст.14 ЦПК України. Відповідно до підтверджень, що надійшли до автоматизованої системи документообігу суду в автоматичному режимі, судові повістки отримані представником позивачки 16.11.2023 та 19.12.2023.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Поважність причини неявки позивача враховується при першій неявці. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вищезазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він вправі подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача (його представника) і у випадку повторної неявки позивача (його представника), якщо від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача (його представника) про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід відзначити, що позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення позивача та його представника вдруге поспіль про судове засідання, їх неявка у такі, відсутність в справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, позбавляє суд можливості проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, повторно без поважних причин не з`явилися в судове засідання, а також не надали суду заяв щодо розгляду справи за їх відсутності, чим зловживають процесуальними правами та затягують розгляд справи, тому суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу позивача на положення ч.2 ст.257 ЦПК України, відповідно до якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися повторно з даним позовом до суду. Таким чином, право на доступ позивача до суду не є порушеним.

Крім того, ухвалою суду від 28.05.2021 за клопотанням позивача у даній справі були вжиті заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене та враховуючи, що даний позов залишено без розгляду, тому підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 44, 131, 211, 223, 257, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.05.2021 (ЄУН 389/1465/21, провадження №2-з/389/32/21), якою накладено арешт на автомобіль Toyota Sienna державний номерний знакНОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.10 ст.158 ЦПК України зазначені заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили цією ухвалою суду.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва