У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., отримавши заяву ОСОБА_1 , яка подана в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2024 ОСОБА_1 подав в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2 .

До заяви на підтвердження повноважень додано копію довіреності, виданої директором ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» Бєляєвим С.М. на провідного фахівця Відділу розрахунків Департаменту врегулювання заборгованості та розрахунків ОСОБА_1 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому зроблено запис про керівника ОСОБА_3 , який підписав довіреність.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Як визначено у правовій позиції Великої палати Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 , 29 грудня 2019 року набрав чинності Закон № 390-IX, згідно з яким частину третю статті 58 ЦПК України виклали у новій редакції: юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Частина третя статті 58 ЦПК України у редакції Закону № 390-ІХ передбачає за правилами самопредставництва можливість участі юридичної особи у справі через її працівника. Однак він має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом). А підписант не надав суду ніяких підтверджень того, що коло його трудових (посадових) обов`язків охоплює можливість діяти від імені заявника у суді за правилами самопредставництва. Тому він не може на підставі довіреності, у якій є перелік повноважень представника, здійснювати згідно з частиною третьою статті 58 ЦПК України у редакції Закону № 390-IX самопредставництво юридичної особи, підписуючи заяву.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Ураховуючи наведене, оскільки підписантом до матеріалів заяви не додано належних доказів на підтвердження, що коло його трудових (посадових) обов`язків охоплює можливість діяти від імені заявника у суді за правилами самопредставництва, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 163, 165, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Савельєвої В.Ю., подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2 .

Направити невідкладно стягувачу ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Ухвали набирає законної сили в порядку, визначеному 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Ухвала підписана 04.01.2024