Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3628/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

секретаря судового засідання: Мелещенко О.В.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої наслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, 14 грудня 2021 року в м. Черкаси по вул. В`ячеслава Чорновола в напрямку вул. Бидгощська сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу SUZUKI JIMNY, д.н.з. НОМЕР_1 , під його ( ОСОБА_2 ) керуванням, та транспортного засобу MERCEDEZ-BENZ ML 400 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний йому автомобіль зазнав технічних ушкоджень. Відповідно до Постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2022 року (справа № 711/8293/21, провадження № 3/711/197/22) винним в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія транспортного засобу MERCEDEZ-BENZ ML 400 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 . Транспортний засіб позивача застрахований за договором добровільного страхування наземного транспортну № 1067.06.03.21 від 30 квітня 2021 року, відповідно до п. 6.2.5 якого, страховик в разі настання дорожньо-транспортної пригоди не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи. Таким чином, у результаті його звернення до ФОП ОСОБА_4 , 21 лютого 2022 року було проведено огляд пошкодженого належного йому транспортного засобу SUZUKI JIMNY, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого останнім було складено Звіт № А02-23 від 25 березня 2022 року. На час складання листа запрошення на огляд пошкодженого транспортного засобу не було відомо ніяких відомостей про іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, тому вказаний лист був направлений за адресою, яка вказана в полісі № 20670174 цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальнику ОСОБА_5 , яка є власником автомобіля MERCEDEZ-BENZ ML 400 CDI д.н.з. НОМЕР_3 було письмово заздалегідь та належним чином повідомлено про проведення експертизи, але з невідомих позивачу причин, запрошення було проігноровано, відповідно й відповідач на ньому присутній не був. Згідно Звіту № А02-23 від 25 березня 2022 року, вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу складових складає: 51 968 грн. 00 коп., а також ВТВ (величина втрати товарної вартості) автомобіля SUZUKI JIMNY, д.н.з. НОМЕР_1 складає: 18 946 грн. 00 коп. Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості (ВТВ) входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Величина ВТВ, яку визначено на підставі Звіту № А02-23 від 25 березня 2022 року становить 18 946 грн. 00 коп., яка, з огляду на викладене вище, підлягає до стягнення з відповідача по справі ОСОБА_3 .

Крім того, ним було оплачено суб`єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 кошти у розмірі 3 500 грн. 00 коп. за складення останнім висновку авто товарознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 13 від 21лютого 2021 року. Ці збитки понесені позивачем внаслідок спричинення ДТП, в якому пошкоджено належний йому автомобіль, а отже, на його думку, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 .

Разом з тим, у позові зазначає, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_3 , позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу, було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у: глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу SUZUKI JIMNY, д.н.з. НОМЕР_1 ; після пошкодження транспортного засобу SUZUKI JIMNY, д.н.з. НОМЕР_1 , він, замість владнання свого життя та життя своєї родини, змушений звертатися до фахівців в галузі права та до суду за захистом протизаконно порушених прав; зазначені обставини, в які він потрапив через неправомірні дії відповідача, та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров`я в цілому. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Так як, в результаті ДТП ним були понесені душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням свого майна, автомобіля SUZUKI JIMNY, д.н.з. НОМЕР_1 , вважає за необхідне відшкодувати за рахунок винуватця дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Таким чином, просить суд стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ВТВ (величину втрати товарної вартості) автомобіля SUZUKI JIMNY, д.н.з. НОМЕР_1 , що складає: 18 946 грн. 00 коп., витрати на оплату авто товарознавчого дослідження у розмірі 3 500 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп., а також понесені документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 984 грн. 80 коп.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/3628/22.

Ухвалою суду від 05.08.2022 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача адвокатом Пузир В.О. 21.09.2022 до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає доводи позовної заяви необґрунтованими, неспроможними та такими, що задоволенню не підлягають. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат втрати товарної вартості автомобіля зазначає, що статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Цією статтею визначено вичерпний перелік дій, після настання страхового випадку. Зокрема, пунктами 34.1, 34.2, 34.3 цієї статті встановлено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Отже, законодавцем у даному випадку визначено послідовний перелік дій страховика та потерпілого. Тож, враховуючи вказані норми в сукупності, після дослідження страхового випадку безпосередньо страховиком або у разі неявки страховика (його представника) на дослідження пошкодженого майна, позивач міг звернутись до будь-якого іншого експерта задля дослідження вартості відновлювального ремонту, однак, матеріали справи доказів звернень до страховика або ж неявки страховика для дослідження страхового випадку не містять, а тому такі положення чинного законодавства останнім проігноровано, чим порушено порядок оцінки автомобіля. Вказує, що ОСОБА_6 у своїй позовній заяві посилається на звіт про оцінку автомобіля SUZUKI JIMNY № А02-23 від 25.03.2022, але позивач констатує факт наявності такого звіту, без доказування його обґрунтованості або ж відповідності Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092. Тож позивачем проігноровано процесуальні обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Крім того, відповідно до пп. п. «Г» пункту 4.4 розділу Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається така інформація питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки). Згідно вступної частини звіту про оцінку встановлено, що метою оцінки є визначення ринкової вартості на момент ДТП, визначення вартості відновлювального ремонту, визначення коефіцієнту фізичного зносу складників, визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та визначення вартості матеріального збитку без урахування величини вартості втрати товарної вартості, завданого власнику автомобіля SUZUKI JIMNY, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вид вартості - вартість матеріального збитку. Однак, оцінювачем у своєму звіті окремим пунктом визначено втрату товарної вартості автомобіля, що є прямим грубим порушенням положень Методики, а тому вважає, що судом взято до уваги не може бути. Окрім цього, позивач має обов`язок повідомити відповідача про проведення огляду КТЗ фахівцем, однак від виконання такого обов`язку останній самоусунувся, хоча позовна заява містить посилання на лист запрошення ОСОБА_5 на огляду об`єкта дослідження від 14.02.2022 із доказами його направлення та нібито вручення останній, але вказане запрошення є таким, що не відповідає вимогам Методики, оскільки обов`язок полягає в запрошення саме іншого учасника ДТП, а не будь-якої особи. Щодо вручення такого відправлення, зазначає, що ОСОБА_5 не отримувала такого листа, а згідно відомостей сервісу трекінгу відправлень Укрпошти, відправлення №477 в системі не зареєстроване, на підтвердження чого надає роздруківку з веб-сайту Укрпошти. До того ж, із відомостей рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відправником є невідома особа - ОСОБА_7 . Зазначення щодо відсутності відомостей у позивача про іншого учасника ДТП, тобто про відповідача, нічим не підтверджено, а отже ґрунтується на припущеннях, що у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України є неприпустимим. Тож, сторона відповідача зазначає, що звіт про оцінку КТЗ № А02-23 є неналежним, недопустимим та не достатнім доказом, а тому питання щодо стягнення з позивача збитків у вигляді втрати товарної вартості автомобіля є необґрунтованим та передчасним. Разом з тим, у відзиві звертає увагу суду, що пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е"). Тобто, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо), що узгоджується із висновками Верховного Суду у своїх постановах від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17. Зокрема, дефектною відомістю № А02-23 огляду транспортного засобу зазначено, що всі деталі, які пошкоджені, крім передніх лівих дверей підлягають саме заміні, а не ремонту: до замінних деталей належать наступні деталі - бампер передній, крило переднє ліве, розширювач крила переднього лівого, підкрилок передній лівий, бризговичок передній лівий, шина передня ліва, амортизатор передній лівий, ричаг передній лівий, балка передня ліва та ущільнювач розширювала крила лівого. Отже, всі деталі перелічені підлягають виключно заміні, а не ремонту, що не відповідає структурі визначення втрат товарного вигляду авто. Крім цього, до зазначеного переліку входять деталі, які не впливають на зовнішній вигляд автомобіля, а саме розширювач крила переднього лівого, підкрилок передній лівий, бризговичок передній лівий, шина передня ліва, амортизатор передній лівий, ричаг передній лівий, балка передня ліва та ущільнювач розширювала крила лівого. Також, для правильного вирішення справи необхідним є встановлення суми страхового відшкодування, яке сплачено на користь позивача, проте відповідні докази у матеріалах справи відсутні. Вважає, що позивач дійшов передчасних висновків про наявність підстав для задоволення позову, а доказів сплати суми коштів на користь останнього страхової виплати, її розміру, підстав, відповідного розрахунку, матеріали справи не містять, що унеможливлює встановлення обставин, за яких у ОСОБА_2 виникло право на пред`явлення вимог до ОСОБА_3 . Щодо стягнення моральної шкоди у вигляді грошових коштів зазначає, що відповідно до ч. 2-5 ст. 25 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Твердження позивача про наявність завданої моральної шкоди жодним доказом не підтверджено, а лише процитовано норми матеріального права без викладення аргументів по суті своєї вимоги. Зокрема, не наведено жодних доказів погіршення самопочуття, здоров`я, оскільки доказів звернення до відповідних фахівців у галузі медицини у матеріалах справи відсутні. Крім цього, позивач помилково ототожнює звернення до відповідних фахівців права із завданням моральної шкоди. Водночас, останній наголошує на необхідності зазначенні в чому саме полягає така шкода, однак в позові посилання на такі факти відсутні. Разом тим, щодо розміру моральної шкоди ОСОБА_2 самоусунувся від обґрунтування суми стягнення, оскільки вирахування такого розмірі із детальним описом коштів в матеріалах справи також відсутнє. Обґрунтування вимоги про відшкодування моральної шкоди має містити у чому саме вона полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, вказати обставини, з яких він виходив, обраховуючи розмір моральної шкоди, та які докази це підтверджують. При розгляді справи суд з`ясовує наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача, обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди. До позову не додано доказів, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо. З огляду на викладене, вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

В свою чергу, представником позивача ОСОБА_1 04.10.2022 до суду подано відповідь на відзив у якому наводить свої заперечення на відзив. По-перше, між позивачем та ПрАТ «СК «Інтер-Плюс» укладено договір добровільного страхування власників наземних транспортних засобів № 1067.06.03- 21 від 30.04.2021. Відповідно до ч. 5 ст. 21 «Закону про страхування», страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Позивач на власний розсуд обрав спосіб відшкодування завданих йому збитків, та звернувся до свого страховика, тобто ПрАТ «СК Інтер-Плюс» з відповідними документами, що необхідні для отримання страхового відшкодування. З метою з`ясування понесеного матеріального збитку, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_4 21.02.2022 було проведено огляд пошкодженого належного позивачеві транспортного засобу Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_4 , в результаті чого останнім було складено звіт № А02-23 від 25 березня 2022 року. ПрАТ «СК «Інтер-Плюс» 10.02.2022 та 11.02.2022 здійснила виплату належного позивачеві страхового відшкодування, в розмірі 24 931 грн. 71 коп. та 20 000 грн. 00 коп. у відповідності до вище вказаного звіту. Твердження представника відповідача, що ніби звернення позивача до ФОП ОСОБА_4 з метою здійснення автотоварознавчого дослідження для визначення понесеного матеріального збитку є незаконним та таким, що порушує чинне законодавство, вважають абсурдним та надуманим. Позивача, як потерпілу особу, ніяким чином не позбавлено права звертатись до експертів, оцінювачів чи фахівців для здійснення розрахунку понесеного матеріального збитку. Відповідач обґрунтовує свої заперечення на підставі ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», хоча даною нормою закону дані твердження відповідача не підтверджуються. В даному випадку відносини не регулюються Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки наявний поліс добровільного страхування, яким позивач скористався, тим не менш відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи. У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач вказує, що його нібито не було повідомлено та запрошено на експертний огляд об`єкта дослідження, пошкодженого автомобіля Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_4 . Слід відмітити, що під час відправлення офіційного листа-запрошення на огляд об`єкту дослідження, позивач керувався довідкою № 673318 про ДТП, що видана Національною Поліцією України, в якій не зазначено місце проживання чи реєстрації відповідача, а тому позивач направив листа до власника транспортного засобу Mercedez-Benz ML 400 CDI д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 . Вважає, що представник відповідача вводить суд в оману та зловживає своїм процесуальним правом, оскільки останній повідомляє, що нібито ОСОБА_5 не було отримано листа-запрошення та вона не є належною особою до якої даний лист повинний був направлятись, всупереч наявний доказам, що містяться в матеріалах справи, які надані позивачем разом з позовною заявою. При цьому, своїми словами представник відповідача підтверджує той факт, що вище вказана особа не є будь-якою, а безпосередньо має зв`язок з відповідачем, більш того, представником відповідача не надано інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 не мала змоги повідомити про запрошення на огляд саме відповідача. У відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, запрошення на огляд об`єкту дослідження має суто рекомендований характер, а не обов`язковий, а саме тому відповідач дарма вважає, що даними необґрунтованими зауваженнями, він зможе поставити під сумнів наведені розрахунки в звіті № А02-23 від 25 березня 2022 року. Представник відповідача, намагається заперечити наданий позивачем звіт № А02-23 від 25 березня 2022 року, при цьому не вказує жодної конкретики, позиція захисту відповідача базується лише на власних припущеннях та на необґрунтованих запереченнях. Відповідач не є фахівцем в галузі товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому дані заперечення, щодо правильності виконання експертом ОСОБА_4 звіту не припустимі, вважає, що суд має вважати наданий позивачем звіт як належний та допустимий доказ. По-друге, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166,1187,1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. По-третє, відповідач вважає, що позивач не довів понесену ним моральну шкоду, а тому в задоволені даної позовної вимоги, судом має бути відмовлено. Однак, належний позивачеві автомобіль, має для нього велику цінність не тільки, як матеріальну так і моральну, автомобіль був його мрією, задля можливості купити його, він доклав чимало зусиль та свого власного часу, механічні пошкодження, які отримав транспортний засіб були здійснені саме через винні дії відповідача, що призвело до значних психологічно-душевних страждань з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу. Для позивача його автомобіль є важливою річчю в його житті, з допомогою якого він здійснював всі свої домашні та робочі поїздки. В зв`язку з його механічним пошкодженням, позивач був змушений певний період часу, відмовитись від звичного ритму життя, витрачати додаткові кошти з сімейного бюджету для використання інших можливих способів проїзду, зокрема, використовувати громадський транспорт, таксі, що призводило до психологічних страждань. Постійній переживання через пошкодження автомобіля, не можливість його використання та змінний ритм життя призвели до психологічних страждань, які потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров`я в цілому. Обставини, в які потрапив позивач, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, вплинули також і на його родині відносини, оскільки неможливість використовувати транспортний засіб в звичайному режимі, змінив його ритм життя і членів його родини. Задля відновлення свого порушеного права, позивач був вимушений звертатись до суду та витрачати кошти з сімейного бюджету, які б міг витрати на потреби своєї сім`ї, дані дії позивач був вимушений здійснити через винні дії відповідача. Тож, вважають, що відповідач має відшкодувати на користь позивача заявлений ним розмір матеріального збитку, оскільки він є цілком підтверджений та обґрунтований, а позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Представником відповідача ОСОБА_8 19.10.2022 до суду подано заперечення на відповідь на відзив, у якому вкотре вказує, що звіт виконано із грубими порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та знову звертає увагу на пп. «Г» п. 4.4 розділу Методики, за яким у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається така інформація питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки). Згідно вступної частини звіту про оцінку встановлено, що метою оцінки є: визначення ринкової вартості на момент ДТП; визначення вартості відновлювального ремонту; визначення коефіцієнту фізичного зносу складників; визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та визначення вартості матеріального збитку без урахування величини вартості втрати товарної вартості, завданого власнику автомобіля. Оцінювачем у своєму звіті окремим пунктом вирахувано втрату товарної вартості автомобіля, що є грубим порушенням положень Методики, оскільки, як вбачається із вказаного вище, метою проведення такої оцінки визначення втрати товарної вартості не було, а тому вирахувано не може бути, що апріорі судом взято до уваги не може бути. Зазначення сторони позивача, що сторона відповідача не є фахівцем в галузі товарознавчої експертизи взагалі не заслуговують на будь-яке коментування, оскільки ґрунтуються на припущеннях та порушують принцип рівності сторін. До того ж, як позовною заявою, так і відповіддю на відзив сторона позивача жодних доказів на понесення ним будь-якої моральної шкоди не надає. Обґрунтування вимоги про відшкодування моральної шкоди має містити у чому саме вона полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, вказати обставини, з яких він виходив, обраховуючи розмір моральної шкоди, та які докази це підтверджують. Тому, від обґрунтування нібито завданої позивачу моральної шкоди або ж її суми відшкодування, критерії якої визначено частиною 3 статті 23 Цивільного кодексу України останній самоусунувся, а тому твердження про її стягнення повинні бути залишені поза увагою за їх необґрунтованістю.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 14.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо переходу розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.12.2022 у справі призначено судову товарознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 30.01.2023, у зв`язку находженням клопотання експерта поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви адвоката Пузира В.О. про відвід судді Кондрацької Наталії Миколаївни.

Ухвалою суду від 19.05.2023 призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Кипі С.М.

Ухвалою суду від 28.06.2023 поновлено провадження у справі.

Представником позивача ОСОБА_1 20.07.2023 до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначає, що у зв`язку з проведенням у даній цивільній справі судової експертизи № 035/2023 від 25.06.2023 встановлено: С (ринкова вартість автомобіля) = 574 113,69 грн.; Свр (вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу) = 49 006, 38 грн.; Сврз (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахування зносу) = 49 006, 38 грн.; ВТВ = 18 693, 60 грн.; Матеріальний збиток = 67 699,98 грн. Тож, позовну вимогу в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ВТВ (величина втрати товарної вартості) автомобіля Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_4 зменшують до 18 693, 60 грн. Крім того, позивачем по справі було сплачено кошти, в розмірі 4 500 грн. 00 коп. на користь судового експерта Кипи С.М. за проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно квитанції від 19.01.2023 № 0.0..2, оскільки дані витрати відносяться до судових витрат, та були необхідні для повного та всебічного розгляду справи, вважає за необхідне стягнути їх із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення втрати ВТВ (величини втрати товарної вартості) автомобіля Suzuki Jimmy д.н.з. НОМЕР_1 зменшує з 18 946 грн. 00 коп. до 18 693, 60 грн., а також просить стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені витрати - на оплату судової експертизи, в розмірі 4 500 грн. 00 коп. Решту заявлених позовних вимог залишає без змін.

У судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 , уточнені позовні вимоги у заяві від 20.07.2023 підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, на підставі доводів викладених у позові та доказів, що містяться у матеріалах справи, вважаючи вимоги обґрунтованими та правомірними, наполягав на задоволенні їх у повному обсязі. До того ж, зауважив, що оскільки представником відповідача у ході розгляду справи було поставлено під сумнів на відповідність до законодавства Звіту № А02-23 від 25.03.2022 проведеного ФОП ОСОБА_4 за зверненням позивача, під час розгляду справи було проведено експертизу іншим незалежним експертом Кипою С.М. та встановлено суму величини втрати товарної вартості автомобіля Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_4 - 18 693, 60 грн., після чого відповідно ними була подана заява від 20.07.2023, про яку вказано вище. Тож позивач поніс додаткові витрати на проведення вказаної експертизи в сумі 4 500 грн. 00 коп., які також просить стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо розміру моральної шкоди, то вважає обґрунтованим суму

Відповідач у судове засідання та його представник адвокат Пузир В.О. у судове засідання не з`явилися. Під час розгляду справи заперечував проти позовних вимог, наголошував, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, враховуючи доводи наведені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив, що були подані до суду та містяться у матеріалах справи.

Заслухавши та враховуючи думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов такого висновку.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що 14.12.2021 о 08.10 год в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП): по вул. В`ячеслава Чорновола 157/1 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Mercedez-Benz ML 400, д.н.з. НОМЕР_5 , перед початком та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку. В результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею124 КУпАП.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.01.2022 у справі № 711/8293/21 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КП АП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії, (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Між тим, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Інтер - Плюс» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту VIP № 1067.06.03-21 від 30.04.2021.

Тож на виконання п.7.2.5 вказаного вище договору страхування від 30.04.2021 ОСОБА_2 14.12.2021 було повідомлено ПрАТ «СК «Інтер Плюс» про страховий випадок у письмовому вигляді (а.с 59).

Крім того, 11.01.2022 позивачем ОСОБА_2 було подано до ПрАТ «СК «Інтер Плюс» заяву про виплату страхового відшкодування, що відповідно було перераховано страховиком на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування згідно платіжного доручення № 7075 від 10.02.2022 у розмірі 24931,71 грн. та платіжного доручення № 7089 від 11.02.2022 у сумі 20 000,00 грн.

Згідно звіту № А02-23 про оцінку автомобіля від 25.03.2022 складеного ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 становить 70914,60 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ складає 51968,60 грн. 20 % за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. При цьому, у вказаному звіті визначена величина втрати товарної вартості (ВТВ) зазначеного автомобіля у розмірі 18946,00 грн.

Відповідно до п. 6.2.5. договору добровільного страхування наземного транспорту VIP № 1067.06.03-21 від 30.04.2021, страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Інтер - Плюс» не відшкодовуються збитки, які полягають у втраті експлуатаційних якостей та (або) товарної вартості застрахованого транспортного засобу.

Тож, позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування розміру ВТВ належного автомобіля Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_1 , визначеного відповідно до звіту № А02-23 у сумі 18946,00 грн.

Між тим, в ході розгляду справи представник відповідача заперечував висновки, викладені у звіті № А02-23 про оцінку автомобіля Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_1 , від 25.03.2022 складеного ФОП ОСОБА_4 , тож за клопотанням представника позивача судом було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Кипі С.М.

За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, судовим експертом Кипою С.М. 25.06.2023 складено висновок № 035/2023, відповідно до якого втрата товарної вартості автомобіля марки Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті усунення аварійних пошкоджень, отриманих при ДТП, що відбулася 14.12.2021 становить 18693,60 грн., яку й просив стягнути позивач з відповідача в остаточній редакції своїх позовних вимог (заява від 20.07.2023 а.с. 189-190).

Слід зазначити, що судовий експерт Кипа С.М. під час надання пояснень у судовому засіданні від 19.05.2023, вказав, що на час огляду ним транспортного засобу вказаного вище, після аварійний його стан був змінений, деформацій на ньому виявлено не було, і авто було на ходу.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст наведеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу відшкодовує особа, яка її завдала.

Даний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 року № 420/998/18.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яке сталося 14.12.2021, було завдано механічних пошкоджень автомобілю марки Suzuki Jimny, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_2 , що вплинуло на зовнішній вигляд транспортного засобу та має наслідком втрату товарної вартості цього автомобіля у розмірі 18693,60 грн., що підтверджується висновком судової авто товарознавчої експертизи № 035/2023 від 25.06.2023.

Будь-яких інших спростувань вказаних доказів чи розміру ВТВ суду відповідачем надано не було, тож суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача втрату товарної вартості автомобіля останнього у розмірі 18693,60 грн.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.

Згідно із частиною 3 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, у відповідності до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 за № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, належний позивачеві автомобіль, має для нього велику цінність не тільки, як матеріальну так і моральну, автомобіль був його мрією, задля можливості купити його, він доклав чимало зусиль та свого власного часу, до моменту ДТП автомобіль був практично новий, оскільки був куплений ним в салоні за півроку до пригоди. Механічні пошкодження, які отримав транспортний засіб з вини відповідача, призвели до значних психологічно-душевних страждань з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу, за допомогою якого він здійснював всі свої домашні та робочі поїздки. Він був змушений певний період часу відмовитись від звичного ритму життя, витрачати додаткові кошти з сімейного бюджету для використання інших можливих способів проїзду для себе і членів його родини. Переживання через пошкодження автомобіля, не можливість його використання та змінний ритм життя призвели до психологічних страждань, які потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров`я в цілому. З метою відновлення свого порушеного права, позивач був вимушений звертатись до суду та витрачати кошти з сімейного бюджету, які б міг витрати на потреби своєї сім`ї, дані дії позивач був вимушений здійснити через винні дії відповідача.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Також, суд враховує те, що значне пошкодження майже нового автомобіля, власником якого є позивач спричинило певні зміни у звичний уклад життя останнього, призвели до витрат часу для вирішення питання відшкодування завданої шкоди. Проте, суд не може погодиться з розміром компенсації такої шкоди, яка визначена позивачем в сумі 5000 грн., оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що позивачу було завдано моральну шкоду саме в такому розмірі. У зв`язку з відсутністю таких фактичних даних, що свідчили б про наявність обставин, які мають істотне значення для вирішення питання щодо обґрунтованості заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди саме в розмірі, який визначений позивачем, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у порушенні нормального ритму життя, негативних емоціях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, наявність та тривалість вимушених змін у житті, суд вважає, що позивачу були заподіяні моральні страждання, та виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2000 грн., що буде справедливою і достатньою мірою компенсації моральної шкоди, яка була спричинена позивачу.

Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат, то суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь розміру витрат понесених за складений звіт № А2-23 від 25.03.2022 про оцінку автомобіля ФОП ОСОБА_4 у розмірі 3500,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 13 від 21.02.2022 (а.с.14), та вартості судової товарознавчої експертизи від 25.06.2023, у розмірі 4500,00 грн., що були сплачені ОСОБА_2 судовому експерту Кипі С.М. відповідно до квитанції № 9294-2379-9112-6067 від 19.01.2023, а тому у зв`язку із задоволенням позовних вимог, вказані витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, за позовну вимогу майнового характеру та 992,40 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1984,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої наслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) матеріальні збитки за втрату товарної вартості автомобіля SUZUKI JIMNY д.н.з. НОМЕР_4 у розмірі 18693грн. 60 коп., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 9984 грн. 80 коп., а всього 30678 грн. 40 коп.

Повний текст рішення буде виготовлений 01.12.2023.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька