Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1967/23
Провадження по справі № 4-с/514/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравченко П.А.,

за участю секретаря Мельниченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни.

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить:

визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни яка полягає у не знятті арешту з коштів на рахунку, що має спеціальний режим використання, за заявою Боржника від 18 грудня 2023 року у виконавчому провадженні № 73572351;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяну Сергіївну (РНКОПП НОМЕР_1 , 65029, Одеська область, м. Одеса, вул. Балківська, 31, офіс 7) зняти арешт з коштів, що розміщені у АТ КБ "Приватбанк", IBAN: НОМЕР_2 , на рахунку зі спеціальним режимом призначення, для зарахування пенсії Боржника.

На обґрунтування скарги вказала, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. знаходиться виконавчий лист № 514/276/23 від 17.08.2023 року Тарутинського районного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість по кредитному договору №601 від 18.02.2020 р. в розмірі 128730 (сто двадцять вісім тисяч сімсот тридцять) гривень 10 копійок та судові витрати в розмірі 2684 грн.00 коп. в межах виконавчого провадження №73572351. Постановою від 13.12.2023 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться а відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 145055,51 гривня. 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 надійшло смс повідомлення про блокування коштів на банківських рахунках та встановлення обмежень внаслідок виконавчого провадження №73572351.

18 грудня 2023 року через веб сторінку «Будинок юстиції онлайн», вона дізналася, що на виконання зазначеної постанови від 13.12.2023 року було застосовано арешт до рахунку, який відкрито в АТ КБ «Приватбанк», IBAN: НОМЕР_2 , на рахунку зі спеціальним режимом призначення, для зарахування пенсії Боржника. 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. із заявою про зняття арешту з коштів на рахунку, що має спеціальний режим використання, в якій просила невідкладно зняти арешт з коштів, що розміщені у АТ КБ «Приватбанк», IBAN: НОМЕР_2 на рахунку зі спеціальним режимом призначення, для зарахування пенсії Боржника, що підтверджено довідкою. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. заява отримана 18 грудня 2023 року, у телефонному режимі повідомлено, що «чекайте відмову та звертайтесь до суду», що й стало підставою для звернення скаржника до суду.

Скаржник в судове засідання не з`явились, до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просила задовольнити скаргу та провести розгляд скарги без її участі.

Приватний виконавець Шевченко Т.С., в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, з підстав зазначених в запереченнях проти скарги.

Представник АТ «Перший український міжнародний банк» не з`явився.

Заслухавши приватного виконавця, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 липня 2023 року Тарутинським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення та Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070) заборгованість по кредитному договору №601 від 18.02.2020 р. в розмірі 128730 (сто двадцять вісім тисяч сімсот тридцять) гривень 10 копійок.

В провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. знаходиться виконавчий лист № 514/276/23 від 17.08.2023 року Тарутинського районного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість по кредитному договору №601 від 18.02.2020 р. в розмірі 128730 (сто двадцять вісім тисяч сімсот тридцять) гривень 10 копійок та судові витрати в розмірі 2684 грн.00 коп. в межах виконавчого провадження №73572351.

Постановою від 13.12.2023 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться а відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 145055,51 гривня.

Приватним виконавцем Шевченко Т.С., надано на заяву ОСОБА_1 від 18.12.2023 року про зняття арешту з коштів на рахунку, що має спеціальний режим використання, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у знятті арешту, оскільки відсутні правові підстави для зняття арешту з рахунку.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22,46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 642/6675/18 сформульовано правову позицію про те, що чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань з пенсійних виплат, а тому арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Відповідно до ст.70 ЗУ «Виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.1 ст. 70 ЗУ «Про виконавчого провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Припис абзацу четвертого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2023 від 22.03.2023 З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Припис абзацу п`ятого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2023 від 22.03.2023 За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Арцизькому об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугу років.

Накладаючи арешт на рахунок боржника приватним виконавцем не з`ясовано можливість стягнення та накладення арешту на рахунок боржника на який заборонено звернення стягнення законом.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки, законом визначений спеціальний порядок звернення стягнення на пенсії Боржника у виконавчому провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав у приватного виконавця для прийняття постанови від 13.12.2023 року про арешт коштів боржника.

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447 - 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни- задовольнити.

Визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни яка полягає у не знятті арешту з коштів на рахунку, що має спеціальний режим використання, за заявою Боржника від 18 грудня 2023 року у виконавчому провадженні № 73572351;

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяну Сергіївну (РНКОПП НОМЕР_1 , 65029, Одеська область, м. Одеса, вул. Балківська, 31, офіс 7) зняти арешт з коштів, що розміщені у АТ КБ "Приватбанк", IBAN: НОМЕР_2 , на рахунку зі спеціальним режимом призначення, для зарахування пенсії Боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П.А. Кравченко