РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінниць кої області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Северинівської сільської ради Жмеринського району про тлумачення змісту заповіту,-

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивачка ОСОБА_1 в позовній заяві просить розтлумачити заповіт ОСОБА_3 , що складений 3 жовтня 2018 року, посвідчений Д`якон Н.С., секретарем Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, за реєстром №162, зміст якого необхідно розуміти так, що спадкодавець ОСОБА_4 заповідала позивачці, земельну ділянку площею 2,9546 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0034, на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області.

Позов обґрунтовано тим, що баба позивачки на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: належне їй право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «За мир» с. Супівка Барського району Вінницької області, розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить їй на підставі сертифікату ВН №002729, виданого 10 вересня 1996 року на підставі рішення №252 Барської РДА від 12 липня 1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) за №1560, заповідала онуці ОСОБА_5 . Позивачка 14 вересня 2023 року одружилась з ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ». Окрім позивачки, спадкоємцем майна ОСОБА_9 є її син, відповідач у справі ОСОБА_2 , який на час смерті матері проживав та був зареєстрований з нею в одному будинку, досяг пенсійного віку, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині. Заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини ОСОБА_2 не подавав. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини за заповітом після смерті баби, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з тексту заповіту немає можливості визначити конкретно вказане в ньому спадкове майно, так як на ім`я померлої видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,8546 га, а в заповіті вказано сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ВН №002729, виданий 10 вересня 1996 року. Тому державний нотаріус просить постановити рішення про тлумачення змісту даного заповіту. Без тлумачення заповіту позивачка немає можливості оформити свої спадкові права, а тому звертається до суду з даним позовом, який просить задовольнити (а.с.1-3).

На підтвердження позовних вимог позивачка надає копії: заповіту, свідоцтв про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть, витягу зі Спадкового реєстру, довідок з сільської ради, Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розпорядження Барської РДА та постанови Жмеринської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність (а.с. 58).

Позиція відповідачів

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій позов визнав повністю, не заперечував щодо його задоволення, просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.59).

Северинівська сільська рада відзиву на позов не подавала, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа на їх електронну адресу та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання не з`явилась (а.с.60-61).

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до суду 22 листопада 2023 року (а.с.1).

Запит щодо зареєстрованого місця проживання(перебування) відповідача направлено до Северинівської сільської ради 27 листопада 2023 року (а.с.36).

Відповідь на запит надійшла до суду 28 листопада 2023 року (а.с.37).

Ухвалою суду від 4 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою суду відповідачам запропоновано надати в строк до 20 грудня 2023 року відзив на позовну заяву. Підготовче судове засідання призначено на 20 грудня 2023 року. Цією ж ухвалою зобов`язано нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи після смерті ОСОБА_9 (а.с.38).

Копія спадкової справи надійшла до суду 12 грудня 2023 року (а.с.40-53).

Підготовче провадження закрито ухвалою суду від 20 грудня 2023 року, а справа призначена до судового розгляду на 3 січня 2024року (а.с.57).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

У судовому засіданні установлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Токарівка Жмеринського району, зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.5-6,8).

ОСОБА_2 народився в с. Супівка Копайгородського району ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_11 , мати ОСОБА_12 (а.с.7).

ОСОБА_5 12 вересня 1995 року уклала шлюб із ОСОБА_14 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 », 14 вересня 2023 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.9,10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Чернятин Жмеринського району (а.с.11).

ОСОБА_15 3 жовтня 2018 року склала заповіт, згідно з яким заповіла належне їй право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «За мир» села Супівка Барського району Вінницької області, розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить їй на підставі сертифікату ВН №002729, виданого 10 вересня 1996 року на підставі рішення №252 Барської РДА від 12 липня 1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) за №1560 - заповідала онучці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12)

Згідно з витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт ОСОБА_9 посвідчений 3 жовтня 2018 року, чинний (а.с.14).

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкова справа до майна ОСОБА_9 заведена 23 квітня 2019 року (а.с.13).

Завідуюча Жмеринською районною державною нотаріальною конторою А.Мельничук 4 вересня 2020 року видала ОСОБА_5 довідку про те, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9 та є спадкоємицею її майна за заповітом (а.с.15).

Згідно з довідкою Северинівської сільської ради від 22 серпня 2019 року, ОСОБА_5 за свій рахунок провела похорон ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 . На день її смерті з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2 (а.с.16а).

Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку ВН №002729, виданого 10 вересня 1996 року на підставі рішення №252 Барської РДА від 12 липня 1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) за №1560, ОСОБА_12 належить право на земельну частку (пай) у землі,яка перебуває у колективній власності КСП «За мир», розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.17).

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію іншого речового права, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0034, площею 2,9546 га, яка перебуває в оренді ТОВ «Краєвид Поділля», є ОСОБА_9 (а.с.18-19).

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованим 24 вересня 2020 року, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0034, площею 2,9546 га, зареєстрована у Відділі Держгеокадастру у Барському районі Вінницької області (а.с.20-23).

Відповідно до інформації Відділу №1 у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за ОСОБА_12 отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН №002729, площею 3,70 в умовних кадастрових гектарах, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, сертифікат видано на підставі розпорядження голови барської РДА від 12 липня 1996 року за №252. Розпорядженням голови Барської РДА від 30 листопада 2005 року №523 затверджено акт розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по Супівській сільській раді, в якому за ОСОБА_12 затверджено земельну ділянку № НОМЕР_1 ,площею 2,9536 га, кадастровий номер :01:002:0034 (а.с.21-25).

Під номером 1054 за ОСОБА_12 закріплено земельну ділянку загальною площею 2,9546 га, що зазначено у списку громадян,яким передаються у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) і які отримують державні акти на право власності на землю на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 26-33).

Згідно з постановою державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2021 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,9546 га на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, яка залишилась після померлої ОСОБА_9 , в зв`язку з тим, що з тексту заповіту немає можливості визначити конкретно вказане в ньому спадкове майно (а.с.34).

Відповідно до копії спадкової справи позивач ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.40-53).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані позивачкою докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першої статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, яке здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (частини перша та друга статті 1234 ЦК України).

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Відповідно до статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

Згідно із статтею 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 2.1 Глави 3 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Аналогічні за змістом вимоги до заповіту містяться в абзаці 2 пункту 1.6 Розділу ІІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5.

Отже, об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений зі слів та словосполучень, що утворюють його текст.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

З правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 30 липня 2020 року в справі № 378/1160/15-ц вбачається, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

При цьому, частина друга статті 213 ЦК України, не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину при тлумаченні заповіту, не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Аналіз зазначених вище обставин свідчить про те, що позивачка не може підтвердити волю спадкодавця про його спадщину, як спадкоємця за заповітом, іншим шляхом, як тлумачення заповіту судом.

Вирішуючи питання тлумачення правочину судом враховується, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Висновки суду

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку що позивач надала суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог. ОСОБА_9 заповіда своїй онуці належне їй право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП "За мир" села Супівка Барського району Вінницької області, розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить їй на праві сертифікату ВН №002729, виданого 10 вересня 1996 року на підставі рішення №252р Барської районної державної адміністрації від 12 липня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сетрифікатів на право на земельну частку (пай) за №1560. Державний нотаріус Жмеринської районної державної нотаріальної контори, перевіривши стан спадкового майна та наявність правовстановлюючого на нього документу, відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, через неможливість визначити конкретно вказане в заповіті спадкове майно, так як на ім`я померлої ОСОБА_9 видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,9546 га, а в заповіті вказано сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ВН №002729, виданий 10 вересня 1996 року, тому нотаріус просить постановити рішення про тлумачення даного заповіту. За своїм змістом намір (волевиявлення) спадкодавця був спрямований на те, щоб залишити своїй онуці у спадок земельну ділянку, яка на час здіснення заповітного розпорядження була розміром 3,70 га без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на яку у заповідача на момент складання заповіту було право, посвідчене сетифікатом на право на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає, що слід розтлумачити зміст заповіту, складеного заповідачем ОСОБА_9 3 жовтня 2018 року на користь ОСОБА_5 , як такий, що містить особисте розпорядження спадкодавця, згідно з яким ОСОБА_9 заповіла онуці земельну ділянку площею 2,9546 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0034, на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач у позовній заяві просила витрати по сплаті судового збору залишити за нею, то суд вирішує залишити судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись 4, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 89, 131, 141, 247, 259, 263,264, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Северинівської сільської ради Жмеринського району про тлумачення змісту заповіту - задовольнити повністю.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Супівка Барського району Вінницької області, ідентифікаційний номер в Державному реєстрі фізичних осіб НОМЕР_2 , яка проживала в АДРЕСА_2 , що складений заповіт 3 жовтня 2018 року, посвідчений Д`якон Н.С., секретарем Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, за реєстром №162, зміст якого необхідно розуміти так, що спадкодавець ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , земельну ділянку площею 2,9546 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0034, на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_3 ;

Відповідачі:

- Северинівська сільська рада Жмеринського району, знаходиться по вул. Грушевського, 29, с.Северинівка Жмеринського району Вінницької області, ;

- ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_4 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ