РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Полонця С.М.,

секретаря с/з - Лукасевич А.Є.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Крижанівського Володимира Петровича до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Крижанівський В.П. звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача завданої їй внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки матеріальної шкоди в сумі 14148,29 грн. та моральної шкоди в сумі 10000,00 грн., а всього - 24148,29 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача ПРАТ «СК «Альфа Страхування» на користь позивача завдану їй матеріальну шкоду в сумі 28615,73 грн. Також представник позивача просить стягнути пропорційно з відповідачів на користь позивача понесені витрати, пов?язані з розглядом справи, в сумі 20220,80 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.03.2023 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої, належний позивачеві автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м. Житомира, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду, відповідача ОСОБА_2 було визнано винною у зазначеній ДТП. Належний відповідачеві ОСОБА_2 транспортний засіб застрахований в ПрАТ «СК «Альфа Страхування», яким, у свою чергу, відшкодовано позивачеві, з відрахуванням франшизи, суму в розмірі 129884,27 грн. З вказаною сумою страхового відшкодування позивач не згодна, оскільки, ознайомившись з матеріалами страхової справи, вона вважає, що вартість придатних залишків є явно завищеною, а матеріальні збитки - заниженими. Представник позивача зазначає, що відповідач ПрАТ «СК «Альфа Страхування» має виплатити на користь позивача, у межах ліміту договору страхування, суму страхового відшкодування, згідно експертного висновку № 2975 від 31.03.2023 року, проведеного на замовлення уповноваженою особою позивача, за мінусом суми, яку вже було сплачено страховиком, та франшизи, суму, яка становить - 28615,73 грн. У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 має сплатити на користь позивача шкоду, завдану знищенням її транспортного засобу, за мінусом 160000,00 грн., у межах ліміту договору страхування, яка становить 14148,29 грн. Крім того, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем ОСОБА_2 позивачеві було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 10000,00 грн. Також позивач понесла судові витрати, у зв`язку із розглядом справи, які складаються із судового збору, правничої допомоги та складання експертного висновку, розмір яких становить - 20220,80 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

30.12.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ковальчук Юлія Миколаївна засобом поштового зв?язку подала до суду відзив (заперечення) на позовну заяву, у якому просила поновити строк подачі відзиву на позовну заяву та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача.

Враховуючи те, що договір про надання правничої (правової) допомоги між адвокатом Ковальчук Ю.М. та відповідачем ОСОБА_2 було укладено 27.12.2023 року, а тому, суд вважає, що строк для подання до суду відзиву на позовну заяву пропущено з поважних причин і є підстави для його поновлення.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» у встановлений судом строк відзив на позов не надав.

04.01.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Крижанівського В.П. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він просить відмовити ОСОБА_3 у поновленні строку на подання відзиву, а позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 13.03.2023 року о 19 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Чуднівській, 108 у м. Житомирі, виїжджаючи з прибудинкової території та здійснюючи поворот ліворуч, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті якого, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а учасники ДТП - тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність.

Вищевказані обставини встановлені постановою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнецова Д.В. від 16.06.2023 року по справі № 295/6593/23. Вказаною постановою судді Полянко Ганну Вікторівну визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою судді судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М. від 27.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 червня 2023 року - без змін.

Таким чином, постанова судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнецова Д.В. від 16.06.2023 року по справі № 295/6593/23 набрала законної сили 27.09.2023 року.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст. 1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема - з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ковальчук Ю.М. у відзиві на позовну заяву визнала те, що транспортний засіб відповідача ОСОБА_2 був забезпеченим на момент дорожньо-транспортної пригоди і ця обставина визнана позивачем.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до Звіту № 23798 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (висновок про вартість), складеного 20.05.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» (виконавець оцінки - Курилович Дмитро Федорович) на замовлення ПрАТ «СК «Альфа Страхування», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 321306,88 грн.

У свою чергу, згідно Висновку вартості придатних залишків № 23798/1, складеного 21.05.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» (оцінювач - ОСОБА_5 ), вартість ДТЗ у пошкодженому стані Renault Trafic, державний номер НОМЕР_2 , складає 189922, 61 грн.

Згідно Експертного висновку № 2975 автотоварознавчої експертизи автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 31.03.2023 року судовим експертом Землюком Вадимом Володимировичем (ФОП ОСОБА_6 ) на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, станом на 13.03.2023 року, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 13.03.2023 року, становила 322565,66 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП, яка мала місце 13.03.2023 року, становила 345097,63 грн.; ринкова вартість автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент перед ДТП, яка мала місце 13.03.2023 року, становила 322565,66 грн.; утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату після ДТП, яка мала місце 13.03.2023 року, становила 150008,37 грн.

Оцінка майна має здійснюватися з урахуванням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, яким визначено загальні засади оцінки майна і майнових прав.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту № 1, незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом з тим, відповідно до п. 56 Національного стандарту № 1, звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення тощо. Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки, шляхом доступу до нього.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18 та від 19 травня 2021 року у справі № 523/17998/17.

У випадку, якщо звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт не може бути покладений в основу визначення розміру збитку, завданого позивачу (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц).

Як вбачається із вищевказаного Звіту № 23798 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (висновок про вартість), оцінювачем ОСОБА_5 визначення матеріального збитку відбувалося без огляду КТЗ, на підставі «акту огляду спеціаліста». Разом з тим, ні акту огляду, ні фото, ні ілюстрованих таблиць, даний Звіт не містить.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Про це вказала Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.12.2019 року по справі № 522/1029/18.

Суд погоджується з позицією представника позивача про те, що Звіт № 23798 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (висновок про вартість), складений 20.05.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» (виконавець оцінки - Курилович Дмитро Федорович) на замовлення ПрАТ «СК «Альфа Страхування», та Висновок вартості придатних залишків № 23798/1, складений 21.05.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» (оцінювач - ОСОБА_5 ), не є належними і допустимими доказами у даній справі, оскільки доказів того, що оцінювач ОСОБА_5 є атестованим судовим експертом не надано, він не попереджався судом про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 і 385 КК України, у його висновку не зазначено, зокрема, хто був присутнім при проведенні експертизи та що висновок підготовлено для подання до суду, як того вимагають статті 102 та 106 ЦПК України.

За таких обставин, суд при визначенні розміру матеріального збитку, завданого позивачеві, виходить саме з розміру, зазначеного у Експертному висновку № 2975 автотоварознавчої експертизи автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеному 31.03.2023 року судовим експертом Землюком Вадимом Володимировичем на замовлення ОСОБА_1 , який становить 322565,66 грн.

Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з Експертного висновку № 2975 автотоварознавчої експертизи автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 31.03.2023 року судовим експертом Землюком Вадимом Володимировичем, ринкова вартість автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент перед ДТП, яка мала місце 13.03.2023 року, становила 322565,66 грн., а утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату після ДТП, яка мала місце 13.03.2023 року, становила 150008,37 грн. В той час, як вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП, яка мала місце 13.03.2023 року, становила 345097,63 грн.

Із зазначеного вище суд робить висновок, що вказаний транспортний засіб можна вважати фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим, а відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до (3222565,66 грн.) та після дорожньо-транспортної пригоди (150008,37 грн.), що дорівнює - 172557,29 грн.

Згідно Полісу серії ЕР № 211856962, який був діючим, станом на 13.03.2023 року - день, у який сталася згадана вище дорожньо-транспортна пригода, встановлено ліміт за шкоду майну у розмірі 160000, 00 грн.

Сума, яка підлягає відшкодуванню, перевищує встановлений ліміт у розмірі 160000,00 грн.

Представником позивача у позовній заяві зазначено, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відшкодовано позивачеві, з відрахуванням франшизи - 1500 грн., суму в розмірі 129884,27 грн., що підтверджується копією листа ПрАТ «СК «Альфа Страхування» від 10.07.2023 року та копією платіжної інструкції № 6892 від 11 липня 2023 року.

Отже, залишок по сумі страхового відшкодування, який підлягає виплаті позивачеві і який слід стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування», складає 28615,73 грн. (160000,00 грн. (встановлений ліміт за шкоду майну) - 129884,27 грн. (сплачений розмір страхового відшкодування) - 1500,00 грн. (франшиза), а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 слід зазначити наступне.

Як зазначено у ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача сума, непокрита страховим відшкодуванням - 12557,29 грн., яка вирахувана за наступною формулою: 172557,29 грн. (різниця між вартістю транспортного засобу до (3222565,66 грн.) та після дорожньо-транспортної пригоди (150008,37 грн.) - 160000,00 грн. (ліміт за шкоду майну, згідно Полісу серії ЕР № 211856962, який був діючим, станом на 13.03.2023 року - день, у який сталася згадана вище дорожньо-транспортна пригода), що узгоджується зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна має проводитися особою, яку визнано винною у вчиненні ДТП.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, їх негативний наслідок, в тому числі - і пов`язаний зі знищенням автомобіля, який належить позивачеві на праві власності. Внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , позивач зазнала моральних і душевних переживань та страждань.

З огляду на ту обставину, що внаслідок винних дій водія ОСОБА_2 під час вищезазначеної ДТП було знищено транспортний засіб позивача, враховуючи характер та обсяг страждань і немайнових втрат, яких зазнала позивач ОСОБА_1 та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також, з огляду на обставини ДТП та встановлені судом факти, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 5000 грн. 00 коп., що відповідає положенню п. 9 постанови Пленуму Верхового Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У матеріалах справи міститься копія Експертного висновку № 2975 автотоварознавчої експертизи автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 31.03.2023 року судовим експертом Землюком Вадимом Володимировичем (ФОП ОСОБА_6 ) на замовлення ОСОБА_1 ; копія акту № 2975 прийому-передачі виконаної роботи за заявою ОСОБА_1 (власника КТЗ) від 31 березня 2023 року, згідно якого ціна (без ПДВ) експертизи становить - 7000,00 грн.; дві копії квитанції до платіжних інструкцій на переказ готівки на суму - 5000,00 грн. та 2000,00 грн., де платником зазначено ОСОБА_1 , отримувачем - ОСОБА_6 ФОП, призначення платежу - «за дослідження 2975» та «доплата за експертиз» відповідно, а тому підлягає до задоволення вимога представника позивача про стягнення витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі - 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача до позовної заяви додано копію договору № 46 про надання правової допомоги від 15 жовтня 2023 року, укладеного між Крижанівським Володимиром Петровичем та ОСОБА_1 ; копію акту здачі-приймання виконаних робіт від 24 листопада 2023 року та копію платіжної інструкції на суму - 10000, 00 грн, у якій платником зазначено ОСОБА_1 , отримувачем - Крижанівського Володимира Петровича , а призначення платежу - «Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 24.11.2023 до договору 46 від 15.10.2023».

Водночас, розмір правничої допомоги, який просить стягнути представник позивача - 10000,00 грн., є неспівмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони. Зокрема, суд критично ставиться до оцінки представником позивача написання претензій, які згідно копії акту здачі-приймання виконаних робіт від 24 листопада 2023 року, він оцінює по 2000,00 грн. за кожну, а разом - у 4000,00 грн., оскільки складність написання даних документів у відношенні до затраченого представником позивача часу на їх написання, не є співмірною з сумою, яку було зазначено ним у вказаному акті здачі-приймання виконаних робіт, та яка, на думку суду, є значно завищеною. Натомість, суд вважає за доцільне, стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі - 6000,00 грн., який є співмірними зі складністю справи, що розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, а тому вимога представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77, 78, 80, 81, 82, 102, 106, 137, 139, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 завдану їй матеріальну шкоду (залишок по сумі страхового відшкодування) в розмірі 28615 грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану їй, внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, матеріальну шкоду (суму, непокриту страховим відшкодуванням) в розмірі 12557 грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 3500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 1774 грн. 85 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1521 грн. 30 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 544 грн. 42 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування»; місце знаходження: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22; .

Відповідач: ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: