Справа № 158/2439/22
Провадження № 2-др/158/2/24
УХВАЛА

08 січня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Корецької В.В.

за участю секретаря - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до гімназії села Омельне Луцького району Волинської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до гімназії села Омельне Луцького району Волинської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.12.2023 року вказані позовні вимоги задоволено частково, скасовано наказ директора гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області Громик О.В. №24-к від 29.07.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області; поновлено ОСОБА_1 на роботі, на посаді вчителя географії гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області та стягнуто з гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.07.2022 року (дата звільнення) по 15.12.2023 року (дата ухвалення рішення суду).

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, зокрема, вважати її поновленою на роботі з 22.08.2022 року та з цього ж дня проводити нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача гімназії села Омельне Луцького району Волинської області Громик О.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні заявлених вимог просила відмовити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.12.2023 року вказані позовні вимоги задоволено частково, скасовано наказ директора гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області Громик О.В. №24-к від 29.07.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області; поновлено ОСОБА_1 на роботі, на посаді вчителя географії гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області та стягнуто з гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.07.2022 року (дата звільнення) по 15.12.2023 року (дата ухвалення рішення суду).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно ч. ч. 3-5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені ст. 270 ЦПК України. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених зазначеною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до статті 14 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При вирішенні справи визначальними для суду є фактичні обставини, наведені у позовній заяві. Визначаючись із характером існуючих правовідносин, суд не вправі самостійно змінювати підстави позову, оскільки відповідно до положень цивільного процесуального законодавства це є виключним правом позивача.

Окрім того, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суд України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Подану заяву про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 мотивувала тим, що у рішенні суду не зазначено дату поновлення її на роботі.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 , при зверненні до суду із вказаним позовом було заявлено наступні позовні вимоги: 1) скасувати наказ директора гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області Громик О.В. №24-к від 29.07.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області; 2) поновити ОСОБА_1 на роботі, на посаді вчителя географії гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області; 3) стягнути з гімназії с. Омельне Луцького району Волинської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення у справі.

У судовому засіданні встановлено, що під час ухвалення рішення від 15.12.2023 року, судом були розглянуті всі вимоги заявника зазначені у заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надавали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі і на підставі цього, ухвалено рішення про часткове задоволення позову.

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що суд не вправі проводити переоцінку доказів при винесенні додаткового рішення, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до гімназії села Омельне Луцького району Волинської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Водночас, варто також зазначити, що Касаційний цивільний Суд у справі №761/943/18, у постанові від 19 лютого 2020 року, зробив висновок, що відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Поновлення працівника на роботі відбувається з дати звільнення працівника на підставі рішення суду, яким визнано таке звільнення незаконним.

Керуючись ст. ст. 270, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до гімназії села Омельне Луцького району Волинської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька