Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/13/24

Номер провадження: 2/511/217/24

"08" січня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А. В. , ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області, Лиманської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов через засоби поштового зв`язку, відповідно до якого представник позивачки адвокат Панчошенко Олександр Васильович просить визнати незаконними та скасувати:

-рішення № 499-УІІ від 20 лютого 2020 року Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в частині надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 на території сільської ради для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту;

-рішення № 2307-УІІІ від 16 грудня 2021 року ХУ сесії УІІ скликання Роздільнянської міської ради Роздільнянського району Одеської області в частині передачі ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки площею 1,8483 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0382, розташованої на території Роздільнянської міської територіальної громади Одеської області, Єреміївський старостинський округ (за межами населеного пункту);

-рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63327901 від 8 лютого 2022 року щодо об`єкта нерухомості, реєстраційний номер: 140, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0382, площею 1,8483 га, належної на праві власності ОСОБА_2 ;

-забезпечити докази шляхом накладення заборони на здійснення реєстраційних дій відносно вищевказаної земельної ділянки.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя встановила, що її подано без додержання вимог, викладених у ЦПК України виходячи з наступного.

Так, 18 жовтня 2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX (далі Закон).

Згідно Закону, пункт 2 частини третьої статті 175 викладено в наступній редакції:

" повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету".

Поряд з цим, позов не містить інформації про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та адвоката Панчошенко Олександра Васильовича.

При цьому, згідно частина 6 статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Також, відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач просить скасувати рішення № 2307-УІІІ від 16 грудня 2021 року ХУ сесії УІІ скликання Роздільнянської міської ради Роздільнянського району Одеської області в частині передачі ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки площею 1,8483 га, поряд з цим, як вбачається з долучених документів, питання щодо передачі ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки площею 1,8483 га приймалось рішенням № 2307-VIII від 16 грудня 2021 року ХV сесії VIII скликання.

При цьому, рішення в частині надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 має номер: №499-У11, а не №499-УІІ, як зазначає у позовній заяві позивач.

Копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63327901 від 8 лютого 2022 року до матеріалів позовної заяви не долучено.

Щодо вимоги про забезпечення доказів.

Відповідно до частини 1, 2 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення позову подається як окремий процесуальний документ та повинна відповідати вимогам, викладеним у частині 1 статті 117 ЦПК України.

Згідно частини 3 статті 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

А тому, заявнику необхідно подати заяву про забезпечення доказів у відповідності до статей 116, 117 ЦПК України, а також надати документ, що підтверджує сплату судового збору за подання відповідної заяви у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Згідно вимог пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Поряд з цим, позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовна заява не містить зміст вимог щодо кожного з відповідачів.

У відповідності до правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2023 року по справі №758/5118/21, можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо різних відповідачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме, якщо б позивач подавав окремі позови про виселення, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Водночас, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»). У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога про виселення щодо чотирьох відповідачів, то це матиме наслідком наступне: у ситуації, коли позивач звертається до суду одразу до всіх відповідачів, він має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо щодо різних співвідповідачів. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що з точки зору забезпечення правової визначеності для осіб, що опинилися в аналогічних правових ситуаціях, доцільно виходити зі сталості підходів та вважати самостійними вимоги щодо кожного із відповідачів.

Таким чином, при тлумаченні термінопоняття «вимога» у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено 3 (три) вимоги немайнового характеру до трьох відповідачів, кожна з якої виходячи з положень Закону України «Про судовий збір» та викладеної правової позиції Верховного Суду, є окремою вимогою, яка є предметом справлення судового збору.

За наслідком чого, за пред`явленим позовом в частині вимог немайнового характеру, які пред`явлені до трьох відповідачів, сплаті підлягає судовий збір за кожною вимогою до кожного відповідача.

У разі дотримання позивачем вимог, відносно формулювання змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, позивачу необхідно вирішити питання відносно сплати судового збору у відповідності до вимог, сформованих до кожного з відповідачів.

А тому, позивачу необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію позовної заяви (з урахуванням усунення вищевказаних недоліків) відповідно до кількості учасників справи.

Частина перша статті 185 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи положення статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області, Лиманської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішень залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків позовної заяви не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rz.od.court.gov.ua/sud1524/gromadyanam/csz/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:А. В. Ільяшук