ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4830/23
Провадження № 4-с/210/3/24
У Х В А Л А

іменем України

09 січня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги адвоката Ніколенко Максима Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ніколенко Максим Євгенович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт нерухомого майна боржника неправомірними. Зобов`язати Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з всього нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , який накладено 16.06.2010 р. за номером запису про обтяження 9939885 (спеціальний підрозділ), постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС КМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № В5-2749.

В обґрунтування скарги посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна мати ОСОБА_1 (надалі за текстом - Заявник) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.06.2021 р., актовий запис №1113 (додається).

Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 25.06.1996 р. на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер 308-Н/96 (додається) та земельної ділянки на території Заградівської сільської ради, площею 5,09 га, кадастровий номер :04:008:0040, що належав спадкодавцеві на праві свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2004 р., реєстраційний № 1072, ВВК № 358775 (державний акт на право власності на земельну ділянку додається).

30.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріусу Перекопської Ірини Степанівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 25.06.1996 р. на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер 308-Н/96 та земельної ділянки на території Заградівської сільської ради, площею 5,09 га, кадастровий номер :04:008:0040, що належав спадкодавцеві на праві свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2004 р., реєстраційний № 1072, ВВК № 358775.

Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_1 за законом, оскільки після перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту на це майно, виявлено арешт майна на ім`я померлої ОСОБА_2 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Реєстраційний номер обтяження №9939885 (спеціальний розділ) від 16.06.2010 р.та запропоновано Заявнику звернутися до відповідного суду для вирішення вищезазначеного питання щодо зняття арешту.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 330739395 від 01.05.2023, все нерухоме майно померлої матері ОСОБА_2 знаходиться під арештом на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Дзержинського відділу державної виконавчої служби за виконавчим провадженням № В5-2749 від 16.06.2010 р. про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Після отримання даної інформації, стосовно виявленого арешту нерухомого майна на ім`я померлої матері, Заявник звернувся з заявою до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення з під арешту спадкового майна (обтяження № 9939885) та надала оригінали документів, що підтверджують відсутність заборгованості (додаються).

У Металургійному відділі державної виконавчої служби у м. Кривому Розі на примусовому виконанні з 27.02.2010 р. по 18.09.2010 перебувало виконавче провадження № В5-2749 за судовим наказом №2н-160 від 22.01.2010 р. виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 (мати заявника) (була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: № НОМЕР_1 ) на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» боргу у розмірі 2 171, 41 грн.

27.02.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В межах даного виконавчого провадження відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 16.06.2010 року винесена постанова №B5-2749 про арешт майна боржника з внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

18.09.2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 22 січня 2014 року та на підставі акту про знищення 22 січня 2014 року проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2010, 2012 роках, через закінчення строків їх зберігання.

Крім того, на виконанні у Металургійному відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходився судовий наказ № 2-2251 від 07.04.2008 виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» боргу в сумі 8 651, 19грн.

16.06.2010 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника з внесенням запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

23.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 22 січня 2014 року на підставі акту про знищення 22 січня 2014 року проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2010, 2012 роках, через закінчення строків їх зберігання.

05.09.2023 року на офіційну адресу електронної пошти адвоката Ніколенка М.Є. надійшов лист-відповідь Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.08.2023 р. № 28.11-34/116542.

Станом на теперішній час виконавчий документ на виконання до відділу ДВС від Стягувача не надходив та на виконанні не перебуває, так як заборгованість згідно листа Комунального підприємства теплових мереж КПТМ «Криворіжтепломережа» від 04.05.2023 р. № 411/02/06 за судовим наказом № 2-2251 від 07.04.2008 у розмірі 8 651, 19 грн. та за судовим наказом №2н-160 від 22.01.2010 р. у розмірі2 171, 41 грн. повністю погашена.

Повторно вищевказаний виконавчий документ на адресу Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі ПМРУМЮ (м. Одеса) не надходив та на виконанні станом на теперішній час не перебуває.

Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця померлої матері ОСОБА_2 , Заявник набув права на спадщину, до складу якої входить, зокрема квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 25.06.1996 р. на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер 308-Н/96 та земельну ділянку на території Заградівської сільської ради, площею 5,09 га, кадастровий номер :04:008:0040, що належав спадкодавцеві на праві свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2004 р., реєстраційний № 1072, ВВК № 358775, що належали спадкодавцеві на праві власності.

Враховуючи вищевикладене, підтверджено належність ОСОБА_1 майна, як спадкоємцю першої черги за законом, оформити спадщину на майно, в порядку ст. 1261 ЦК України після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , арешт на яке позбавляє спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Враховуючи, що наявність обтяження перешкоджає заявнику в повній мірі реалізувати своє права на отримання успадкованого майна, зважаючи на відсутність відкритих виконавчих проваджень, правові підстави для арешту спадкового майна відсутні, а його наявність порушує права Заявника, а тому підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом звільнення з під арешту спадкового майна.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ніколенко М.Є. присутні не були, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника заінтересованої особи КПТМ «Криворіжтепломережа» Шаповалової М.І. до початку судового засідання надано письмові пояснення, в яких зазначила, що на виконання судових наказів від 07.04.2008 №2-2251 та від 22.01.2010 №2н-160, суми заборгованості остаточно було сплачено 16.12.2022 та 20.12.2022. Просила розгляд скарги розглядати за відсутності представника КПТМ «Криворіжтепломережа» за наявними у справі документами.

Крім того, до початку судового засідання від представника КПТМ «Криворіжтепломережа» Костікової Є.В. надано клопотання про розгляд справи без участі заінтересованої особи.

Представник Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судовому засіданні присутній не був, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином.

До початку судового засідання 02 жовтня 2023 року від начальника відділу Оксани Новікової надано письмові пояснення, відповідно до яких у Металургійному відділі державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні з 27.02.2010 по 18.09.2010 перебував на виконанні судовий наказ № 2н-610 від 22.01.2010, виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Криворіжтепломережа» боргу в сумі 2171,41 грн. (ВП №В5-2749). 27.02.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем 16.06.2010 винесена постанова №В5-2749 про арешт майна боржника. Державним виконавцем 18.09.2010 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 22 січня 2014 року та на підставі акту про знищення 22 січня 2014 року проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2010, 2012 роках, через закінчення строків їх зберігання.

Крім того, 04 січня 2024 року від начальника відділу Оксани Новікової надано відзив на скаргу щодо дій та бездіяльності державного виконавця, в якому зазначила, що стверджувати, за яким саме виконавчим провадження було винесено постанову про арешт майна ОСОБА_2 , так як книги обліку вхідної кореспонденції та виконавчих проваджень, які перебували на виконанні у 2010 році знищено у зв`язку зі спливом терміну зберігання в паперовому вигляді в архіві відділу ДВС, тим більше до Саксаганського ВДВС такі журнали згідно актів прийому-передачі не передавалися. До автоматизованої системи виконавчого провадження інформація про боржника ОСОБА_2 не внесена, а отже жодні підстави для скасування арешту з майна у державного виконавця відсутні. Враховуючи викладене, просила суд в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частинами першою-другою статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частина перша статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частини четвертої-п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що постанова про арешт майна боржника від 16.06.2010 року не визнана недійсною та не скасована.

Передбачені частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту на теперішній час відсутні.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що державний виконавець діє на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Скаржником зазначено, що наявність обтяження перешкоджає в повній мірі реалізувати своє право на отримання успадкованого майна.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, за змістом даної правової норми, до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) й виникають із цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції (Аналогічні висновки викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 3 червня 2016 року, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У постанові від 03 травня 2023 року у справі за скаргою в порядку статті 447 ЦПК України на бездіяльність Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо незняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_3 , накладеного відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна боржника, оголошення заборони на його відчуження , Верховний Суд зазначив: «Таким чином, установивши, що заявник як спадкоємець після смерті свого батька ОСОБА_3 не був залучений стороною виконавчого провадження № 37992070, в межах якого був накладений арешт на майно останнього, заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні не подавав, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що ОСОБА_4 не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку статті 447 ЦПК України, тобто не може звертатись зі скаргою на дії державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП № 37992070, яке завершене, та обґрунтовано повернули йому скаргу. Водночас суди попередніх інстанцій правомірно звернули увагу ОСОБА_4 на те, що законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту його порушеного права, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.».

За таких обставин питання про зняття арешту з майна підлягають розгляду за правилами позовного провадження чи у порядку, передбаченому статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України, за умови дотримання вимог частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

У частині першій статті 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, перевіривши, чи діяв державний виконавець відповідно до вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог скарги у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 1, 2, 5, 10, 18, 26, 27, 37, 39, 56, 59, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 259-261, 354, 355, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката Ніколенко Максима Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією шодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 09 січня 2024 року.

Суддя: Р. Є. Скотар