Справа № 585/4847/23
Номер провадження 2/585/149/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Справа № 585/4817/23, провадження № 2/585/149/24

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження справу про стягнення заборгованості.

Представник позивача: Кожухівський Ярослав Ігорович, який діє на підставі довіреності від 26.06.2023.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК» ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що 05.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2105289. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил. Ці правила є публічною пропозицією у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено Договір факторингу №27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2022 до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 26240 грн., з яких 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18240 грн. сума заборгованості за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.06.2022 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем у вказаному вище розмірі.

Посилаючись на норми ЦК України, практику Верховного Суду, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2105289 від 05.07.2021 в розмірі 26240 грн. та судові витрати.

Відповідач своєї позиції щодо позову не висловила.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

18.12.2023 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено сторонам .

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками направлена на адресу місця реєстрації - АДРЕСА_1 (а.с.42).

23.12.2023 відправлення вручено відповідачу особисто (а.с.44).

У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання будь-якої зі сторін про інше, суду не надходило.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2105289 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток . Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.

Тип кредиту - кредит. Сума кредиту 8000 грн. (п.1.2 Договору)

Строк кредиту 30 днів… Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п.1.3 Договору).

Відповідно до п.1.4.1. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

-у межах строку кредиту, вказаного у п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови застосування зниженої процентної ставки;

-у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1. Договору;

-у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору.

Умови зниження процентної ставки становить 0,01% в день та застосовується відповідно до умов, визначених у договорі (п.1.4.2).

Згідно п.2.1 Договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих(банківських) днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладення Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується Товариством в особистому кабінеті (п.2.2 Договору).

Розділом 3 Договору визначені порядок обчислення (нарахування) процентів та порядок зміни процентів, розділом 4 порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація, розділом 5 порядок повернення кредиту та сплата процентів, розділом 6 права та обов`язки сторін, розділом 7 відповідальність сторін.

Укладений Договір підписано відповідачем електронним одноразовим ідентифікатором А 8 0 2 05.07.2021 18:50:37 (а.с.5-11).

Долучений до позову підписаний електронним підписом відповідачем Паспорт споживчого кредиту містить персональні інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі аспекти (а.с.12-13).

27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27062022 .

При цьому, представником позивача долучено до матеріалів справи Витяг з цього Договору, який містить першу його сторінку (визначення термінів, предмет Договору) умови сплати Фактором грошових коштів (від п.3.4 до п. 3.11), розділ 4. Передача документації (від п.4.1-до п.4.3) та останню сторінку Договору (розділ 10) (а.с.14-15).

Відповідно до п.1.1 (Предмет Договору) за цим Договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових коштів та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.1.3 цього Договору клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором Фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення про заміну кредитора в Особистому кабінеті боржника, та/або відправлення текстового повідомлення на зазначені в анкеті боржника телефони або електронну пошту.

До Договору факторингу долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.06.2022, відповідно до п.1 якого Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 9267, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, а відповідно до п.3.1.2. загальна сума заборгованостей складає 90536942,33 грн. (а.с.16).

Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 сформовано представником позивача ОСОБА_2 . В ньому зазначено прізвище відповідача, її ім`я і по батькові, номер кредитного договору, сума заборгованості та її складові. Підписи сторін Договору факторингу відсутні (а.с.17).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем долучено розрахунок станом на 31.10.2023, за період з 27.06.2022 по 31.10.2023, підписаний представником позивача ОСОБА_2 , в якому зазначено, що залишок заборгованості боржника ОСОБА_1 складає 26240 грн. (а.с.18).

ТОВ «ФК «ЄАПБ» видане Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №624024, , дата проведення державної реєстрації 05.12.2007 (а.с.19).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ЄАПБ» , видане Державною комісією з Регулювання ринків фінансових послуг України видане ТОВ «ФК «ЄАПБ» 27.12.2007, згідно Додатку до якого до видів діяльності товариства відноситься факторинг (а.с.20).

З долученого Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» вбачається, що види здійснюваної товариством економічної діяльності: 64.92 Інші види кредитування (основний) (а.с.25-26).

До позову долучено Витяг зі Статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.28-30).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Відповідно до ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено, що 05.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2105289 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток . Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.

Тип кредиту - кредит. Сума кредиту 8000 грн. (п.1.2 Договору)

Строк кредиту 30 днів… Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п.1.3 Договору) (а.с.5-11).

Звертаючись до суду з позовом представник позивача посилається на те, що відповідач всупереч умовам Договору позики, не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача. має непогашену заборгованість у розмірі 26240 грн.

Разом із цим, з наданих представником позивача додатків до позовної заяви, неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо.

Зазначена представником позивача сума заборгованості за кредитом, яка встановлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків представника позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Не є належним та допустимим доказом.

Витяг з реєстру прав вимоги (а.с.17) сформовано представником позивача особисто, у ньому вказано, що на момент передання права вимоги до відповідача наявна заборгованість, але відсутні підписи сторін Договору факторингу.

Тому зазначений Витяг суд ставить під сумнів і не вважає належним доказом, що підтверджує право вимоги позивача до ОСОБА_1 за укладеним нею з ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.07.2021.

Як указано вище, до позову долучено розрахунок заборгованості за указаним Договором, сформований представником позивача (а.с.18).

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що Договір №2105289 від 05.07.2021 мав строк дії 30 днів (п.1.3), з долучених документів не зрозуміло, чи відбувалась його автопролонгація, тому чи нараховані відсотки у відповідності до норм ст. 1048 ЦК України, суд перевірити можливості не має.

Суд зауважує, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи (Висновок Верховного Суду від 13 травня 2020 року ( справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19)), а долучений представником позивача розрахунок заборгованості не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі №161/16891/15-ц) дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Між тим, із урахуванням викладеного, на підставі наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доказів, суд вбачає, що розмір боргу, заявлений товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого належного та допустимого підтвердження за розглядом справи.

В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів первісним кредитором на рахунок відповідача.

Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копію меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписок по картковому рахунку, належним чином проведеного розрахунку заборгованості, тощо.

Правова позиція щодо первинних документів відображена і в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач повинен був отримати від первісного кредитора первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору, зокрема і докази перерахування вказаних коштів на рахунок відповідача, що в свою чергу, у відповідності до умов вказаного договору, надало б можливість визначити з якого часу почав діяти договір і, відповідно, час порушення відповідачем його умов, у разі наявності.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів у заявленому позивачем розмірі або виконання первинним кредитором умов укладеного кредитного договору, а саме правових підстав та факту здійснення платежів, передбачених його умовами .

Створені представником позивача документи (розрахунок, Витяг з реєстру боржників), які містять інформацію про розмір заборгованості відповідача, не є належними доказами фактичного отримання грошей відповідачем або здійснення розрахункових операції в її інтересах.

За таких обставин перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів неможливо, а відсутність в матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядок нарахування відсотків за користування кредитом.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено позов, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком (статті 12, 13, 81 ЦПК України).

Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21.

Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа № 755/18920/18.

За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів первісним кредитором, а також відповідно і користування ними відповідачем, не підтверджено наявності заборгованості за кредитом, не підтверджено права вимоги до позивача, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання його повного тексту.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Представник позивача: Кожухівський Ярослав Ігорович, місцезнаходження: 07400, Україна, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2 поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 05.01.2024.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова