У Х В А Л А

09 січня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача у якому просять визнати за ними право власності по 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та по 1/3 частини гаражного боксу № НОМЕР_1 в АК «Нива», що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Вважаю, що цю позовну заяву необхідно повернути позивачу з наступних підстав.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху для унесення недолік викладених у мотивувальній частині, з визначенням п`ятиденного строку з моменту її отримання. Недоліки позовної заяви полягали у тому, що позивачем необхідно навести обставини, що спадкоємець ОСОБА_4 , постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а спадкоємець ОСОБА_2 постійно проживавав із спадкодавцем ОСОБА_4 , а відтак будуть вважається таким, що прийняли спадщину. Дані обставини необхідно обґрунтувати зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, з дотриманням вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

На адресу суду представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Мусійченко М. Г., з метою виконання ухвали суду від 04.12.2023, подано заяву про усунення недоліків. Наводить аргументи про те, що Четвертою КДНК при відкритті спадкових справ були перевірені факти прийняття спадщини у передбачених законом спосіб померлими одним за іншим ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про що зазначено державним нотаріусом Одинадцятої КДНК у постанові № 3835/02-31 від 21.09.2023 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Усі додаткові докази про необхідність подання яких судом зазначено в ухвалі знаходяться у матеріалах спадкових справ № 687/2005 та № 234/2009, відкритих Четвертою КДНК. У зв`язку із наведеним, заявлено перед судом клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України - спадкових справ № 687/2005 та № 234/2009 відкритих Четвертою КДНК.

Отже, сторона позивача наводить аргументи про те, що доказами про те, що спадкоємець ОСОБА_4 , постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а спадкоємець ОСОБА_2 постійно проживавав із спадкодавцем ОСОБА_4 є установлені нотаріусом у межах спадкових справ та містяться у відповідних спадкових справах.

Однак, відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 (справа № 305/235/17) під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів.

Відтак, лише сам факт подання заяви про прийняття спадщини не може свідчити про фактичний вступ у володіння або управління спадковим майном та такий факт, на переконання сторони позивача, був перевірений нотаріальною конторою.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України відповідні обставини (фактичний вступ у володіння або управління спадковим майном) підлягає доведенню з дотримання, зокрема принципів змагальності та диспозитивності, та не є обставинами, які не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 цього Кодексу, про що стверджує представник позивача у заяві про усунення недоліків, адже на його переконання такі дані установлено державним нотаріусом при вчинення нотаріальних дій.

Щодо клопотання сторони позивача про витребування доказів у відповідності до ст. 84 ЦПК України на виконання ухвали суду про усунення недоліків від 04.12.2023, адже додаткові докази про необхідність подання яких зазначено судом в ухвалі суду від 04.12.2023 то такі містяться у матеріалах спадкових справ № 687/2005 та № 234/2009.

Крім того, в ухвалі суду від 04.12.2023 відсутні обставини щодо витребування судом будь-яких доказів, про що стверджує представник позивача, адже збирання доказів не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, заява про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки до суду не надано доказів, що у сторони виникли складнощі в отриманні даного доказу та не зазначено доказів вжиття заходів для отримання цього доказу самостійно, не зазначено та не приєднано жодного доказу, що заявник самостійно звернувся до відповідного органу із заявою про отримання таких доказів чи йому було відмовлено у наданні таких доказів.

Покликання представника позивача на постанову Верховного Суду від 12.06.2009 № 2 №Про застосування норм цивільного процесульного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» щодо відсутності у суду права на повернення позову заявнику через неподання доказів, адже таке (подання доказів) можливе на наступних стадіях, суд зазначає, що ухвала суду від 04.12.2023 містить вимоги щодо усунення недоліків шляхом: «Дані обставини необхідно обґрунтувати зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини» у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Отже, ураховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що стороною позивача не повністю усунуто недоліки викладені в ухвалі суду від 04 грудня 2023 року.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем ОСОБА_2 не усунуто недоліки позовної заяви, які викладені в ухвалі суду від 04.12.2023.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, приходжу до переконання, що оскільки позивачі не усунули недоліки, які викладені в ухвалі суду від 04.12.2023, а відтак таку необхідно повернути позивачам.

Керуючись ст. ст. 185, 258-261, 353-354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - визнати неподаною та повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 09 січня 2024 року.

Суддя О. І. Якимець