Постанова

Іменем України

10 січня 2024 року

провадження №22-ц/824/4095/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Шкоріної О. І.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 18 серпня 2023 року

в складі судді Борця Є. О.

у цивільній справі №359/508/23 Бориспільського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

У С Т А Н О В И В:

16 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на те, що відповідач, який є здоровою, працездатною особою, має у власності рухоме та нерухоме майно, має значні доходи, оскільки є кінцевим бенефеціарним власником трьох товариств, але не виконує свого обов`язку щодо надання матеріальної допомоги на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 17 000 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2023 року, з урахуванням ухвали суду від 07 вересня 2023 року про виправлення описки, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 400 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилалася на те, що рішення ухвалено судом без повного з`ясування обставин справи та без надання належної оцінки наявним у справі доказам.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції не врахував наявність у відповідача значних статків, що надає йому змогу надавати матеріальну допомогу дитині, але він від такого обов'язку самоусунувся.

Суд першої інстанції залишив поза увагою твердження відповідача, що він витрачав на сина щомісяця 8 000 грн та поруч з цим поклав в основу рішення довідку директора ТОВ "ГАМАПЛАСТ Україна" №29/05 від 29.05.2023, згідно якої заробітна плата відповідача в місяць становить 10 200 грн та дійшов висновку, що визначення аліментів в розмірі 3 400 грн (1/3 від заробітної плати) надасть можливість ОСОБА_2 спроможність утримувати себе.

Вважала, що довідка директора ТОВ "ГАМАПЛАСТ Україна" №29/05 від 29.05.2023 є неналежним доказом у справі, оскільки не містить інформації про фактично нараховану заробітну плату, утримання податків; не підписана головним бухгалтером підприємства.

Вказувала, що відповідач має ряд інших доходів, що дозволяють йому повноцінно брати участь в утриманні дитини, а саме дивідендів, премій, відсотків за депозитними вкладами, доходи від операцій з цінними паперами; відповідач робив гривневі та валютні вклади до банків в 2022 році, що підтверджується виписками з банків.

Судом не надано належної оцінки тому, що витрати відповідача значно перевищують його доходи.

Судом першої інстанції залишено поза увагою наявність у відповідача у користуванні будинку, площею 333,7 кв.м., у м. Бориспіль, двох автомобілів та земельної ділянки, площею 0,1746 га, в с. Кийлів Бориспільського району Київської області.

За вказаних обставин просила скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2023 та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина у розмірі 8 000 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка належним чином повідомлялася про розгляд її апеляційної скарги на рішення суду від 18.08.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін (том 2, а. с. 29).

Відповідач також належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги позивачки на рішення суду від 18.08.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується звітом про доставку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги на електронну адресу представника відповідача ОСОБА_5 (том 2, а. с. 31-33, 40).

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів розглядає справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні.

Згідно довідки директора ТОВ "ГАМАПЛАСТ Україна" №29/05 від 29.05.2023, ОСОБА_2 працює на посаді заступника директора з посадовим окладом в розмірі 10 200 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є кінцевим бенефіціарним власником: ТОВ "ГАМАПЛАСТ Україна" (відсоток частки статутного капіталу - 50; розмір статутного капіталу складає 9,5 млн. грн); ТОВ "БК "СПЕЦБУРПЛАСТ" (відсоток частки статутного капіталу - 50; розмір статутного капіталу складає 30 000 грн); ТОВ "СТАВБУД" (відсоток частки статутного капіталу - 48; розмір статутного капіталу складає 12 000 грн).

Згідно довідки вих. №036-01-036-01-036-1/93 від 21.02.2023, виданої АТ "ОТП Банк", ОСОБА_2 у період з 04.11.2022 по 09.11.2022 отримав зарахування від ТОВ "ГАМАПЛАСТ Україна", а саме відбулася виплата вартості частки статутного капіталу вибулому учаснику ОСОБА_2 , згідно протоколу 8 зборів учасників ТОВ "Гамапласт Україна" від 03.11.2022, зокрема 04.11.2022 - 1 000 000 грн; 08.11.2022 - 300 000 грн та 09.11.2022 - 24 511 грн.

За ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано наступне нерухоме майно: земельна ділянка, площею 0,1746 га, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно знаходиться в Київській області; житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 333,7 кв.м., що також знаходиться в Київській області.

Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб HOHDA CR-V, 2008 року випуску.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, а саме підтверджується випискою з АТ "ОТП БАНК" по рахунку ОСОБА_2 , що останній у період з 01.09.2022 по 30.11.2022 здійснив депозитний вклад на суму 1 330 доларів США; випискою по рахунку ОСОБА_2 в АТ "СЕНС БАНК" підтверджується, що в період з 04.05.2022 по 03.06.2022 останнім було покладено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 200 000 грн та в цьому ж банку у період з 29.08.2022 по 30.11.2022 було покладено на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 1 345 доларів США.

В матеріалах справи наявні і докази, які підтверджують стан здоров'я дитини, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2020 року перебуває на контролі у лікаря-невролога КДП Національної дитячої спеціалізованої лікарні "ОХМАТДИТ" МОЗ України з діагнозом "Синдром ВД з Синкопе"; на УЗД виявлено "Аневризм СМА?", але остаточно цей діагноз не встановлено.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що відповідач має значні статки, також має у власності нерухоме майно, рухоме майно (автомобіль) і як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини.

Суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182-184 СК України, які регулюють дані правовідносини, та встановивши, що дитина проживає разом з матір`ю і повністю знаходиться на її утриманні, тоді як батько дитини офіційно працевлаштований та при цьому не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та як наслідок неправильно визначив розмір аліментів, який підлягає стягненню, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, що їх замінюють, за створенням умов, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведеність стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями частини 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Отже, матеріальне утримання дитини є обов'язком батьків, у контексті виховання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за заявою позивача безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення, суд частково задовольнив позовні вимоги та визначаючи аліменти у розмірі 3 400 грн посилався на те, що такий розмір аліментів становите третину доходу відповідача та надасть останньому спроможність утримувати себе. Суд також виходив з того, що обов`язок щодо утримання дітей є спільним щодо обох батьків та з того, що вимога позивачки про стягнення аліментів у розмірі 17 000 грн не узгоджується з вимогами добросовісності та розумності.

Проте, визначаючи розмір аліментів в сумі 3 400 грн, суд першої інстанції, встановивши, що щомісячний дохід відповідача становить 10 200 грн, не застосував положення ч. 1 ст. 182 СК України та не врахував наявність на праві власності у ОСОБА_2 нерухомого майна (будинок та земельна ділянка), рухомого майна - автомобіля; здійснення ним банківських вкладів у період з травня по листопад 2022 року в сумі, яка значно перевищує його щомісячний дохід, згідно довідки про доходи; отримання грошових коштів на загальну суму 1 324 511 грн за вихід з Товариства і відповідно не надав належної правової оцінки даним обставинам.

Як вже вказувалося вище, звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 8 000 грн, тобто позовні вимоги підтримала частково.

З урахуванням вищенаведених положень закону та наявних у справі доказів, які підтверджують матеріальне становище платника аліментів, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання свого сина у розмірі 8 000 грн.

Більш того, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №344/10971/16-ц).

Крім цього, матеріали справи також не містять доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, наявності в нього на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків, що в свою чергу унеможливлює стягнення аліментів у розмірі 8 000 грн.

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вищевказаних обставин не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про визначення розміру аліментів в сумі 3 400 грн, щомісячно.

Визначений судом першої інстанції розмір щомісячних аліментів, не є меншим від матеріальної можливості відповідача надавати належну матеріальну допомогу відповідно до тих доходів, які він отримує, та є несправедливим по відношенню до дитини.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів необхідно визначити в сумі 8 000 грн. Колегія суддів вважає, що за встановлених у справі обставин такий розмір аліментів є справедливим по відношенню як до інтересів дитини, так і її батьків; відповідає якнайкращим інтересам дитини та не є значним розміром, враховуючи доходи відповідача та наявність у нього нерухомого та рухомого майна, і відповідає положенням ст. 182 СК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині визначеного розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні.

Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про зміну судового рішення в частині визначеного розміру аліментів, а саме щодо збільшення розміру з 3 400 грн до 8 000 грн.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів, однак невірно визначив розмір аліментів, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду в частині визначеного розміру аліментів. А тому апеляційна скарга, в якій позивачка просила скасувати рішення суду повністю, підлягає частковому задоволенню.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2023 року в частині визначеного розміру аліментів - змінити, збільшивши розмір аліментів з 3 400 грн 00 коп. до 8 000 грн 00 коп.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ,) на користь ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп., щомісячно, починаючи з 16 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. І. Шкоріна