Справа № 750/146/24
Провадження № 2-к/750/1/24
У Х В А Л А

08 січня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Рахманкулова І.П., розглянула матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

в с т а н о в и л а:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Клопотання обґрунтоване тим, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , громадянином Німеччини, про що було внесено відповідний запис № 2701 від 26.12.2015 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України. Рішенням дільничого суду м. Бонн шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, рішення суду набрало законної сили 24 червня 2022 року.

Відповідно ч. 1 ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 1 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Згідно ч. 1 ст. 472 ЦПК України до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно ч. 1 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Відповідно ч. 2 ст. 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 466 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5)документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Проте, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 472 та п. 2 ч. 3 ст. 466 ЦПК України, заявником до клопотання не додано офіційного документу про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

За таких обставин клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню слід залишити без розгляду та повернути клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Крім того, у клопотанні не зазначені підстави звернення з даним клопотанням саме до Деснянського районного суду м. Чернігова, враховуючи, що місце проживання заявника: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 353, 354, 464, 466, 471, 472 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - повернути без розгляду разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова