ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м.Суми

Справа №950/935/23

Номер провадження 22-ц/816/83/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Малишевського Сергія Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 25 серпня 2023 року у складі судді Косолапа В.М., ухваленого в м. Лебедин, повний текст якого виготовлено 31 серпня 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Лебединська державна нотаріальна контора Сумської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який був зареєстрований та постійно проживав у АДРЕСА_1 , після смерті якого залишилась спадщина.

На момент смерті її батька, разом з ним проживала його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що об`єктивними та суб`єктивними обставинами, які перешкоджали їй у межах строку звернутися до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини є те, що усю весну Харків, де вона проживає, піддавався обстрілам та авіаударам. Через постійні повітряні тривоги та обстріли, займатись пошуками працюючого нотаріуса було небезпечно. Крім того, на її моральний стан вплинуло і те, що на фоні війни, в один рік вона втратила обох батьків.

У лютому 2022 року була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 164, якою було зупинено строк для прийняття спадщини, але не більше ніж на чотири місяці.

Зазначала, що термін прийняття спадщини, в тому числі продовжений, закінчився у грудні 2022 року, але смерть матері, завадила їй займатися оформленням спадщини після смерті батька.

У березні 2023 року вона прийняла спадщину після смерті матері, направивши нотаріусу відповідну заяву. Також звернулася до Лебединської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Вважала, що вищезазначені обставини є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Посилаючись на вищевказані обставини, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць.

РішеннямЛебединського районного суду Сумської області від 25 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що об`єктивними обставинами, які перешкоджали їй звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є те, що після 24 лютого 2022 року почалася війна та повномасштабне вторгнення росії. Усю весну Харків, де вона проживає, перебував в районі бойових дій, піддавався обстрілам та авіаударам. Через постійні повітряні тривоги та обстріли, вона вчасно не змогла звернутися до нотаріуса про прийняття спадщини.

Крім того вказує, що після смерті батька вона не могла морально займатися оформленням спадщини, оскільки відразу померла її мати, внаслідок чого строк для подання заяви про прийняття спадщини нею було пропущено.

В установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лебедин помер ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно з довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 15 серпня 2022 року № 465/12-27 ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 33).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

29 листопада 2018 року ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу та зареєстрований реєстрі за № 3482), яким заповів ОСОБА_2 усе його майно, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося (а.с. 32).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 72269236 від 27 квітня 2023 року, заповіт, складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчений приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. 29 листопада 2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 3482; номер у спадковому реєстрі: 70210410; заповіт чинний (а.с. 28-29).

12 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 211/2022. У заяві вказав, що крім нього, спадкоємицею за законом згідно зі ст. 1241 ЦК України до спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , є дружина померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особа непрацездатна за віком, що проживала разом з померлим (а.с. 30).

16 серпня 2022 року ОСОБА_4 звернулася до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області із заявою, у якій вказала, що їй відомий факт посвідчення заповіту приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. від імені її чоловіка ОСОБА_3 , яким усе своє майно він заповідав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона, як дружина померлого, та як особа непрацездатна за віком, яка має право на обов`язкову частку у спадщині за законом згідно ст. 1241 ЦК України, не претендує на одержання обов`язкової долі у спадщині після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 31).

Згідно з інформацією Лебединської державної нотаріальної контори від 27 квітня 2023 року, після смерті ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 4, на звороті).

14 березня 2023 року ОСОБА_1 склала заяву, адресовану Лебединській державній нотаріальній конторі Сумської області, яку направила засобами поштового зв`язку 15 березня 2023 року, у якій повідомила нотаріуса про сплив строку на подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але вона має наміри оформити спадщину та звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, просила не видавати свідоцтво про право на спадщину іншим можливим спадкоємцям до вирішення питання про спадкування у судовому порядку (а.с. 9).

Листом від 01 квітня 2023 року № 372/01-16 державний нотаріус Лебединської державної нотаріальної контори повідомив ОСОБА_1 про те, щоб вона як спадкоємець, яка має право на спадщину у порядку ст. 1241 ЦК України, як особа непрацездатна за віком, у встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» у десятимісячний термін до нотаріальної контори із заявою після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не зверталася, постійно не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, чим пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 116).

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, наведені ОСОБА_1 не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 ст. 1222).

Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено військовий стан строком на 30 діб, який у подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ продовжувався та правовий режим воєнного стану діє до теперішнього часу.

ОСОБА_1 , в обґрунтування поважності причин пропуску для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , посилалася на те, що узв`язку з введенням в Україні воєнного стану, через повітряні тривоги, постійні обстріли м. Харькова та смерть батьків була позбавлена можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, що перешкоджали ОСОБА_1 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Та обставина, що запровадження в Україні воєнного стану в Україні, бойові дії та постійні обстріли міста Харкова перешкоджали їй у реалізації права на прийняття спадщини, не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, моральний стан позивача у період воєнного стану, смерть обох батьків, також не вказує на поважність пропуску зазначеного строку.

Окрім того, наказом Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року № 1118/5 затверджено зміни, зокрема, і до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, серед іншого, передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

Як обґрунтовано зазначено судом першої, ОСОБА_1 не доведено, що об`єктивні обставини завадили їй звернутись до нотаріуса в м. Харків для подачі заяви про прийняття спадщини при тому, що позивачка мала змогу виїздити за межі міста в іншу область. Судом було встановлено, що 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 особисто приїздила до м. Лебедина для участі у похованні матері.

Таким чином, установивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Отже, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

РішенняЛебединського районного суду Сумської області від 25 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10 січня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов