Номер справи 220/1542/23
Номер провадження № 2/220/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року Великоновосілківській районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 12571,16 грн., через виконання ОСОБА_1 солідарного зобов`язання на виконання рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.11.2015 по справі № 220/702/15-ц.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.11.2015 р. по справі № 220/702/15-ц задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики у розмірі 2000,00 грн. та 600 доларів США, що станом на 06.04.2015 (за курсом НБУ 1 долар США складає 23,304799 грн.) 13982,87 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості в розмірі 5753,83 грн. за сплату 3% за користуванням грошовими коштами в період часу з 01.04.2014 р. по 01.04.2015 р. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму індексу інфляції від простроченої суми в розмірі 2000,00 грн. за період з 01.04.2014 р. по 01.04.2015 р. - 631,82 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму судових витрат у розмірі 243,60 грн. Після набрання судовим рішенням чинності, ОСОБА_3 , звернулась до Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове виконання виконавчого листа № 220/702/15-ц, виданого 24.11.2015 р. 26.09.2017 р. старшим державним виконавцем Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Грачіковим М.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. Відповідно до Постанови державного виконавця від 25.12.2019 р., зобов`язано сплатити ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження в розмірі 51,00 грн.. Згідно постанови державного виконавця від 10.10.2023 р. визначено сплатити боржнику ОСОБА_1 мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн. Таким чином загальна сума, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження, становила 22612,12 грн., виконавчий збір 2261,21 грн., та витрати виконавчого провадження 269,00 грн. Всього - 25142,33 грн. Так, ОСОБА_1 сплатив в повному обсязі вищевказану суму грошових коштів в рамках виконавчого провадження. При цьому, постановою начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. 12.10.2023 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Одночасно з цим припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Таким чином ОСОБА_1 , який в повному обсязі самостійно виконав солідарні зобов`язання щодо погашення грошових коштів, в тому числі витрат виконавчого провадження, просить стягнути з ОСОБА_2 половини грошових коштів, сплачених ним в рамках виконавчого провадження, а також судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.11.2023 р. провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник в судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Причини неявки не відомили.

Відповідач в судове засідання також повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, що підтверджується відстеженням поштового відправлення «Укрпошта», причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов не надала.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.09.2017 р. старшим державним виконавцем Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Грачіковим М.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого листа № 220/702/15-ц виданого 24.11.2015 р. Великоновосілківським районним судом Донецької області, згідно якого стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики у розмірі 2000,00 грн. та 600 доларів США, що станом на 06.04.2015 року (за курсом НБУ 1 долар США складає 23,304799 грн.) 13982,87 грн.. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості в розмірі 5753,83 грн. за сплату 3% за користуванням грошовими коштами в період з 01.04.2014 р. по 01.04.2015 р. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму індексу інфляції від простроченої суми в розмірі 2000,00 грн. за період з 01.04.2014 р. по 01.04.2015 р. - 631,82 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму судових витрат у розмірі 243,60 грн.

Згідно постанови державного виконавця від 25.12.2019 р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, ОСОБА_1 зобов`язано сплатити витрати виконавчого провадження в розмірі 51,00 грн.

Згідно постанови державного виконавця від 10.10.2023 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, визначено сплатити боржнику ОСОБА_1 мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.

Судом було перевірено у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявність судових рішень, які стали підставою для видачі виконавчого листа.

Так, рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 2 000 грн. та 600 доларів США, що станом на 06 квітня 2015 року еквівалентно 13 982 грн. 87 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3 % за період користування грошовими коштами з 01 квітня 2014 року по 01 квітня 2015 року в сумі 5 753 грн 83 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати у розмірі 631 грн. 32 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір позики грошових коштів, укладений 15 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на суму 2 000 грн. та 600 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.09.2016 року рішення апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року скасовано, рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року залишено в силі.

Згідно платіжної інструкції від 10.10.2023 р. ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 сплатив грошові кошти в сумі 25142,33 грн. Отримувачем коштів згідно платіжної інструкції є Мар`їнський ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного МУМЮ.

Постановою начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 12.10.2023 р., виконавче провадження (ВП НОМЕР_2) закінчено у зв`язку із виконанням в повному обсязі рішення суду згідно виконавчого листа № 220/702/15-ц, виданого 24.11.2015 р.. Боржником ( ОСОБА_1 ) сплаченого борг в сумі 22 612,12 грн., виконавчий збір в сумі 2261,21 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 269,00 грн. Одночасно з цим припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Із прийнятим рішення ознайомлено боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_3 супровідним листом від 12.10.2023 за № 25299.

Тобто, рішення суду в повному обсязі було виконане самостійно солідарним боржником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_2.

Згідно до ч. 5 ст. 431 ЦПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно ч.1 ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ч.1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Таким чином оскільки рішення суду в повному обсязі було виконане самостійно солідарним боржником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 в порядку ст.544 ЦК України, позивач вправі вимагати від відповідача ОСОБА_2 половини грошових коштів, сплачених ним в рамках виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача половину сплачених грошових коштів в розмірі 12 571,16 грн., через виконання ОСОБА_1 солідарного зобов`язання на виконання рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.11.2015 по справі № 220/702/15-ц та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу та судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Вважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Так з матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу у цій справі ОСОБА_1 надавав адвокат Анищенко А.О. на підставі ордеру та договору про надання правничої допомоги від 25.10.2023 р. Згідно вказаного договору п. 3.1 клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що становить 5000,00 грн., які клієнт зобов`язаний сплатити впродовж 5 (п`яти) робочих днів, починаючи з моменту укладення договору.

Проте документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу у заявленому розмірі 5000,00 грн., не надані та матеріали справи таких не містять, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у даній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 89, 141, 209, 210, 223, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошові кошти в розмірі 12571 (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн. 16 коп., через виконання ОСОБА_1 солідарного зобов`язання на виконання рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.11.2015 р. по справі № 220/702/15-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 компенсувати витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина