Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"09" січня 2024 р. смт Тиврів Справа № 145/1566/23

Провадження №2/145/201/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.06.2012 з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання трьох дітей, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 28.04.2012, до досягнення ними повноліття.

Син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 досягли повноліття, виконавче провадження відносно них закрито.

ОСОБА_2 сплачує аліменти в розмірі 1416,50 грн. на утримання молодшої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак нерегулярно і допустив заборгованість по їх сплаті.

Даної суми аліментів недостатньо для того, щоб забезпечувати дитину самим необхідним.

На даний час вона тимчасово не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, ведення домашнього господарства та здійснює догляд за дитиною. Їй одній важко забезпечувати доньку самим необхідним та забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Аліменти в тій сумі, в якій їх сплачує відповідач, не відповідають рекомендованому розміру аліментів для дитини такого віку, як їхня донька.

В 2012 році, на момент подання нею заяви про стягнення аліментів, відповідач працював у ВАТ «Рітон», його доходи були мінливі та нерегулярні, тому аліменти на утримання дітей було призначено в твердій грошовій сумі. На даний час відповідач мобілізований до лав ЗСУ, проходить військову службу, отримує стабільну зарплату.

Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів.

Такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану відповідача і є реальним для нього, тим паче, що інших утриманців у відповідача немає. Заробітна плата відповідача є достатньою для сплати саме такого розміру аліментів, який буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити доньку самим необхідним.

Просить змінити спосіб стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.06.2012, і стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги просить задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Відзив від відповідача до суду не надходив. Заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляду у його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини третьої цієї статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу аліментів. При цьому положення ч. 3 ст. 181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано ч. 3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 192 СК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5).

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.06.2012 (а.с.3) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно на трьох дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 28.04.2012, до повноліття дітей.

Син ОСОБА_3 , 2001 р.н., та донька ОСОБА_4 , 2002 р.н., досягли повноліття.

Донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 01.09.2023 (а.с.8).

Відповідач мобілізований до лав ЗСУ, проходить військову службу, отримує стабільну заробітну плату і може сплачувати аліменти в процентному відношенні від свого доходу.

Суд враховує фактичні обставини справи, зокрема, вік дитини на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині виповнилося 15 років), що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 1200 грн. на трьох дітей щомісячно (2012 рік), відбулося значне зростання цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, у зв`язку з чим зазначений розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, не відповідає мінімальним її потребам та не забезпечує достатній життєвий рівень.

Будь-яких доказів того, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, чи наявності інших обставин, що мають істотне значення, які б могли бути підставою визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, суду не надано.

За наведених обставин, враховуючи насамперед інтереси дитини, її право на належний рівень життя та забезпечення нормальної життєдіяльності, суд вважає, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. 7, 155, 180-183, 192 СК України, ст.ст.76-82, 89, 141, 263-265, 273-279, 280 ЦПК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно на трьох дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , змінити, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 червня 2012 року, повернути для приєднання до справи після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 09 січня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя І.О.Ратушняк