УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року

м. Київ

справа № 2-14648/10

провадження № 61-18281ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2023 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року, відмовлено у задоволенні заяви.

Ухвала суду першої інстанції, з якою погодився апеляційний суд, мотивована тим, що стягувач не навів поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим відсутні й підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

20 грудня 2023 року Гладиш Я. М. , який діє від імені АТ «УкрСиббанк», засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року в указаній вище справі.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року в частині оскарження судових рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному порядку, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд установив, заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 19 листопада 2010 року у справі № 2-14648/10 стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 11 червня 2008 року в сумі 41 734,24 дол. США, що є еквівалентом 331 273,88 грн, судові витрати у сумі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн, а також витрати, пов`язані з викликом відповідачів, до суду в сумі 162,00 грн. Судове рішення є чинним.

На виконання вказаного судового рішення 26 січня 2011 року видано виконавчі листи.

28 лютого 2011 року постановою старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 2-14648/10, виданим 26 січня 2011 року Московським районним судом міста Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку 331 273,88 грн, боржник - ОСОБА_2 .

Відповідно до відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо ОСОБА_2 завершено.

АТ «УкрСиббанк» неодноразово, а саме: 14 грудня 2017 року, 18 червня 2018 року, 04 листопада 2019 року, 17 лютого 2020 року, 06 травня 2021 року, 28 червня 2022 року зверталося до державної виконавчої служби з клопотаннями щодо місцезнаходження виконавчого документа, у яких просив надати інформацію щодо місцезнаходження виконавчого листа № 2-14648/10 та підтвердження факту його відправки.

22 травня 2023 року банк звернувся із клопотанням про надання інформації до Московського ВДВС міста Харків Східного Міжрегіонального управління юстиції, в якому просив повідомити, чи перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-14648/10, виданий 26 січня 2011 року Московським районним судом міста Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку 331 273,88 грн, боржник - ОСОБА_2 . Надати повний перелік проведених державним виконавцем дій, надіслати копії всіх документів виконавчого провадження, котрі повинні бути доведені до сторін. У разі відсутності виконавчого листа на виконанні просив надати довідку, необхідну для звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа замість втраченого.

13 червня 2023 року Салтівським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь № 78376, з якої вбачається, що на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-14648/10, виданого 26 січня 2011 року Московським районним судом міста Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 331 273,88 грн. 28 лютого 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_2 18 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої відомості про арешт майна боржника внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер обтяження: 12948896. 18 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі того, що законом встановлено заборону щодо звернення майна (іпотечного). Стосовно іншого майна стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження. Інше майно відсутнє. Вказане виконавче провадження знищене за закінченням строку зберігання, тому надати докази направлення виконавчого листа на адресу стягувача не виявляється можливим.

З довідки від 13 червня 2023 року № 78175, наданої Салтівським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що виконавчий лист № 2-14648/10, виданий 26 січня 2011 року Московським районним судом міста Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку 331 273,88 грн повторно на виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває. Оскільки з`ясувати місцезнаходження вказаного виконавчого листа не виявляється можливим, вважають виконавчий лист таким, що втрачено.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2016 року у даній справі відмовлено у задоволенні заяви заступника начальника Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про видачу дубліката виконавчого документа.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачи дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

Суд установив, що з грудня 2017 року банку достеменно було відомо про завершення виконавчого провадження № НОМЕР_1, однак у подальшому протягом майже шести років він лише направляв раз на рік запити до виконавчої служби. При цьому, бездіяльність виконавців з ненадання йому відповіді він не оскаржував.

Банк не був позбавлений можливості самостійно встановити відсутність у нього оригіналу виконавчого листа, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа протягом строку для його пред`явлення до виконання.

Жодних поважних причин, а саме об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали йому вчинити такі дії, заявником не наведено. Будь-яких реальних перешкод для цього у стягувача не було.

На підставі аналізу зазначених обставин справи Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа, адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 вересня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров