У Х В А Л А

Іменем України

04 січня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 210 від 03.01.2024, вх. № 211 від 03.01.2024) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

25.12.2023 ОСОБА_1 , через представника - адвоката Чекмана Микиту Петровича, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 26.10.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком Андрієм Леонідовичем, зареєстрований в реєстрі за № 293, яке проводиться у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким Олегом Леонідовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 10 770 770,00 грн на користь ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.12.2023 у справі № 754/18533/23 (номер провадження 2/754/6822/23) прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.12.2023 у справі № 754/18533/23 (номер провадження № 2-з/754/183/23) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 754/18533/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернуто, оскільки у порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову не міститься пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

03.01.2023 через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 - адвоката Чекмана Микити Петровича надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій представник просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 293 від 26.10.2023, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком Андрієм Леонідовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 10 770 770 гривень 00 копійок, у виконавчому провадженні № НОМЕР_1. Представник інформує, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України, тому немає об`єктивної можливості у разі застосування зустрічного забезпечення внести на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Водночас, позивач є власником нерухомого майна, яке знаходиться в Україні, а саме:

1) квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за адресою: АДРЕСА_3 .

У разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, з метою дотримання балансу сторін позивач висловив пропозицію застосувати зустрічне забезпечення шляхом встановлення заборони усім суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь-які дії та вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна позивача (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, 000, 00).

Також 03.01.2024 через скриньку суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Чекмана Микити Петровича надійшла аналогічна заява про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 211).

Дослідивши матеріали вищевказаних заяв про вжиття заходів забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно з ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 157 ЦПК України встановлено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та триває і на даний час.

Відповідно п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є російська федерація або такі особи:

громадяни російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є російська федерація, громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до громадян російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

Судом у цій справі встановлено, що позивач у справі, ОСОБА_1 , є громадянином російської федерації та проживає на території російської федерації, який у разі задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову отримає статус стягувача.

З огляду на вищенаведені приписи чинного законодавства, зокрема ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи встановлений мораторій на виконання в примусовому порядку зобов`язань, стягувачами за якими є громадяни російської федерації, та зупинення вчинення виконавчих дій, стягувачами за якими є громадяни російської федерації, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , громадянина російської федерації, який проживає на території російської федерації, про забезпечення позову (вх. № 210 від 03.01.2024) у цій справі немає.

Заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 211 від 03.01.2024) є тотожною заяві про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 210 від 03.01.2024), яка вже вирішена судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову вх. № 211 від 03.01.2024, є тотожною заяві про вжиття заходів забезпечення позову вх. № 210 від 03.01.2024, яка перебувала у провадженні суду і вже вирішена судом, наявні підстави для залишення без розгляду заяви про забезпечення позову вх. № 211 від 03.01.2024 у зв`язку з зловживанням представником позивача процесуальними правами.

Керуючись ст. 149-154, 157, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ( вх. № 210 від 03.01.2024) у справі № 754/18533/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 211 від 03.01.2024) у цивільній справі № 754/18533/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.01.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК