Справа № 597/13/24
Провадження № 2-о/597/12/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2024 р. м. Заліщики

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Васильченко В. В.,

ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Заліщицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

04.01.2024 заявниця ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 звернулася до суду в порядку окремого провадження з цією заявою в якій просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також просили внести зміни в актовий запис про народження дитини, вказавши її батьком ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 135 СК України встановлює, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Зазначене кореспондується з п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

До заінтересованих осіб не можуть бути віднесені органи державної влади та місцевого самоврядування та інші організації, яким закон надає право засвідчити певний юридичний факт. Такі організації не є заінтересованими особами тому, що вони не визначають правових наслідків цього юридичного факту, а лише засвідчують, реєструють його.

При цьому заявниці слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, інших спадкоємців - у справах про встановлення факту прийняття спадщини, тощо).

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, зазначення у заяві мети встановлення факту, що має юридичне значення має важливе значення для правильного визначення кола заінтересованих осіб, а також для перевірки судом наявності спору про право.

Між тим, заявниці у своїй заяві окреслила загальну мету: «для того щоб дитина мала усі особисті немайнові та майнові права, пов`язані з фактом батьківства». Відсутність у заяві конкретно зазначеної мети встановлення факту, що має юридичне значення перешкоджає суду правильному визначенню кола заінтересованих осіб, а також для перевірки наявності чи відсутності спору про право. Також заявницею не зазначено, яким чином встановлення цього факту впливає на права і обов`язки заінтересованих осіб, про яких вона вказала у своїй заяві.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, крім того, що у заяві повинен бути зазначений факт, який заявник просить встановити та з якою метою, необхідно також зазначити причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. Таким чином до заяви необхідно додати докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідку про неможливість відновлення втрачених документів.

Суд роз`яснює, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства за життя.

До матеріалів справи не долучено такого доказу, як копія актового запису №13 від 27.03.2013 року про народження ОСОБА_6 , до якого заявниця просить внести зміни, вказавши батьком дитини ОСОБА_5 .

Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Підставою для визнання батьківства в судовому порядку може бути також висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Як в самій заяві, так і в доданих до неї матеріалів відсутнє клопотання про призначення судово-генетичної експертизи з найближчими прямими родичами дитини, яка б могла підтвердити пряму спорідненість між померлим та ОСОБА_6 .

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведене, заяву слід залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Заліщицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків, а саме визначення мети встановлення факту батьківства та яким чином встановлення цього факту впливає на права і обов`язки заінтересованих осіб, про яких вона вказала у своїй заяві.

Роз`яснити, що у випадку виконання вимог ухвали у встановлений судом строк, суд продовжує розгляд справи, в іншому випадку заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається https://zl.te.court.gov.ua.

Суддя Віталій ВАСИЛЬЧЕНКО