Провадження №2/337/523/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

При цьому право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Так, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, що перешкоджає прийняттю позовної заяви до судового розгляду.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , а також визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином вказані позовні вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, оскільки вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей відповідно до вимог ст. 161 СК України.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з положеннями ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, зазначене питання вирішується судом або органом опіки та піклування, в разі якщо між сторонами існує спір.

Про те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, з тексту позовної заяви не вбачається,

Позивачем не викладено обставин та відсутнє обґрунтування того, що між ним та дружиною існує спір щодо визначення місця проживання дітей.

Крім того, при розгляді спору щодо визначення місця проживання дитини обов`язковим є залучення органу опіки та піклування і надання ним відповідного висновку, тобто збільшується обсяг учасників справи, що ускладнює вирішення справи в цілому.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.).

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, проте при подачі даного позову позивач судовий збір сплатив в сумі 1211,20 грн., тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, то її слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом надання суду позовної заяви, яка за формою та змістом буде відповідати вимогам ст.175 ЦПК України, а саме містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визначення місця проживання дітей із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, а також платіжного документу про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру на користь держави в сумі 1211,20 грн. (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Хортиц./22030101; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA0008514; Код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Керуючись ст.175, 177, 185, 259-261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що інакше позов буде вважатися неподаним і йому повернутий.

Ухвала суду в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд міста Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Сидорова