РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Тараканівська сільська рада Рівненської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Заявник 15 грудня 2023 року звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа Тараканівська сільська рада Рівненської області.

В судове засідання заявник не з?явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір?ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відповідно прабабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 . Також встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів серії РВ №0155607, виданий на підставі рішення голови Дубенської районної державної адміністрації від 03 грудня 1998 року №625, колишнього к.с.г. підприємства ім. Шевченка на території с. Турковичі Дубенського району Рівненської області, який зареєстрований 23 березня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17107 належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла прабаба заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається із права на земельну частку (пай) площею, що підтверджується виданим на її ім'я сертифікатом на право на земельну частку (пай) розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів серії РВ №0155607, який виданий на підставі рішення голови Дубенської районної державної адміністрації від 03.12.1998 року №625, колишнього к.с.г. підприємства ім. Шевченка на території с. Турковичі Дубенського району Рівненської області, який зареєстрований 23.03.1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17107.

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті спадкодавця, ОСОБА_2 , з нею постійно проживала і була зареєстрована баба заявника, ОСОБА_3 , яка була донькою померлої.

Оскільки ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована із померлою матір'ю, ОСОБА_2 , на день її смерті за однією адресою, протягом шести місяців не подала заяви про відмову від прийняття спадщини, то вважається такою, що, як спадкоємиця, прийняла спадщину. ОСОБА_3 ,, прийняла спадщину ОСОБА_2 так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла баба заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ще за життя баба заявника, ОСОБА_3 , склала заповіт та зробила таке розпорядження на випадок своєї смерті: належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , і взагалі все те, що належить їй на день смерті і на що вона за законом має право заповідає своїй онуці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, до маси спадкового майна ОСОБА_1 також увійшло і вищезазначене право на земельну частку (пай).

Аби оформити свої спадкові права, заявник звернулася із заявою про прийняття спадщини до Другої Дубенської державної нотаріальної контори на підставі якої 08 серпня 2019 року було заведено спадкову справу за № 163/2019 (номер у Спадковому реєстрі 64575992).

22.02.2020 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори, Мартинюк М.П. були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які зареєстровані в реєстрі за №: 2-63. 2-64. 2-65.

Проте, у заявника виникла перешкода для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене право на земельну частку (пай), адже у заявника відсутні документи, які могли б підтвердити факт того, що ОСОБА_2 , є її прабабою, та, відповідно, є матір?ю її баби, ОСОБА_3 .

Так, у свідоцтві про народження баби заявниці, ОСОБА_3 , існує її дошлюбне прізвище, а також прізвише її матері, ОСОБА_2 , яка є прабабою заявника, вказані як « ОСОБА_3 », натомість у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 13.02.2000 року прізвище померлої прабаби заявника зазначене як « ОСОБА_3 ».

Окрім того також існує розбіжність в написанні прізвища прабаби заявника в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії РВ №0155607, який підтверджує право власності на спадкове майно, де померла прабаба заявника зазначена як « ОСОБА_3 ».

За таких розбіжностей у написанні прізвища, державний нотаріус Дубенської державної нотаріальної контори Тимошук Л.Л. відмовила заявнику у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії та рекомендувала звернутися до суду.

Як виявилося, ще за життя батьків заявниці у написанні прізвищ її прабаби та баби виникали труднощі та невідповідності у зв'язку із написанням їх російською мовою.

Разом з тим, заявником була встановлена невідповідність у написанні прізвищ прабаби та баби заявниці ще у деяких документах.

Таким чином у заявника виникла необхідність підтвердити родинні відносини її прабаби, ОСОБА_2 , та її баби, ОСОБА_3 , а саме те, що ОСОБА_2 , є її прабабою, та, відповідно, є матір'ю її баби, ОСОБА_3 , а також необхідність підтвердити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0155607 .

В судове засідання представник заінтересованої особи Тараканівської сільської ради не з`явилася, однак подала до суду клопотання, в якій просить суд заяву задоволити, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що прабаба заявника по справі померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні кс.копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 13 лютого 2000 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Підлужжя Дубенського району Рівненської області, про що зроблено запис №09.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0155607 від 10 грудня 1998 року, який виданий на підставі рішення голови Дубенської районної державної адміністрації від 03 грудня 1998 року №625, колишнього к.с.г. підприємства ім. Шевченка, вбачається, що ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) на території с. Турковичі Дубенського району Рівненської області розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстрований 23 березня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17107.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії довідки, виданої виконкомом Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області гр.. ОСОБА_1 , вбачається, що останнім місцем проживання та реєстрації спадкодавця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день її смерті, є АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини (на день смерті спадкодавця) постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем такі особи: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружина онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , правнука ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07 березня 1951 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 та в графі мати зазначено « ОСОБА_12 ».

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 09 квітня 1953 року вбачається, що ОСОБА_13 і ОСОБА_14 одружились 21 травня 1951 року. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - ОСОБА_8 , дружині - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла баба заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 18 квітня 2019 року виконавчим комітетом Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, з якого вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Підлужжя Дубенського району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №21.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії заповіту, складеного 16 квітня 2019 року, посвідчено секретарем Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області Наконечною Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №44 вбачається, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в АДРЕСА_1 перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, діючи добровільно, без будь-якого примусу, фізичного, психічного та морального тиску, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , і взагалі все те, що належить їй на день смерті і на що вона за законом має право заповідає своїй онуці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до дослідженої кс.копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 11 липня 1960 року вбачається, що ОСОБА_16 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в с.Підлужжя Дубновського району Рівненської області, де в графі батько зазначено - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_3 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про народження серії № НОМЕР_7 , виданого 18 грудня 1987 року виконкомом Птицької сільської ради Дубнівського району Ровенської області вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 в с.Підлужжя Дубнівського району Ровенської УРСР, про що в книзі реєстрації актів про народження 18 грудня 1987 року зроблено запис №46. Батьками записані : батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , виданого 13 листопада 2009 року Птицькою сільською радою Дубенського району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_17 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 13 листопада 2009 року про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №09. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_18 , дружини - ОСОБА_18 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74997076 від 05 грудня 2023 року, вбачається, що до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: тип реєстрації реєстрація спадкової справи, №6457992, номер у нотаріуса - 163/2019 від 08 серпня 2019 року, де спадкодавцем зазначена ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до відповіді державного нотаріуса Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області Тимощук Л.Л. від 05 грудня 2023 року № 323/01-16 на звернення ОСОБА_1 з питань оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) вбачається, що оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , її дошлюбне прізвище, а також прізвище її матері, ОСОБА_2 , вказані як « ОСОБА_19 », а у свідоцтві про смерть прізвище її матері вказано як « ОСОБА_2 » встановити факт родинних відносин не є можливим. Окрім того у наданому сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії РВ №0155607, прізвище матері померлої ОСОБА_3 вказано як « ОСОБА_2 ». Оскільки на вимогу п.4.12 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справ всіх необхідних документів, видати Вам свідоцтво про право на спадщину неможливо. Враховуючи вищевикладене, Вам як спадкоємцю рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності вищезазначеного правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_2 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) «У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р.№ 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому вона підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Тараканівська сільська рада Рівненської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення задоволити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір'ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відповідно прабабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,98 умовних кадастрових гектарів серії РВ №0155607, виданий на підставі рішення голови Дубенської районної державної адміністрації від 03 грудня 1998 року №625, колишнього к.с.г. підприємства ім. Шевченка на території с. Турковичі Дубенського району Рівненської області, який зареєстрований 23 березня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17107 належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Заінтересована особа: Тараканівська сільська рада, Рівненська область, Дубенський район, с. Тараканів, вул. Львівська, буд.117,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов