З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1821/23
09 січня 2024 року Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді Решетова В. В.,
з участю секретаря Остапишин І. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини,
ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 06 квітня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції м. Івано-Франківська було зроблено актовий запис за №464. Від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_6 2017 року народження.
28 грудня 2020 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області було винесено рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.
На цей час позивачка повернула своє дівоче прізвище і змінила з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища. У родині позивачки всі мають єдине прізвище « ОСОБА_5 ». Але колишній чоловік та відповідач по справі заперечує проти зміни прізвища дитини, у зв`язку з чим позивача змушена звернутися до суду.
Вже довгий час відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Тобто зовсім не звертає уваги на існування свого сина. Аліменти не сплачує, заборгованість станом на день подання позову складає 22 тисячі грн. Зміна прізвища дитини ніяким чином не впливає на законні права, інтереси та обов`язки відповідача щодо дитини.
У зв`язку з викладеним позивач вважає, що відмінність прізвищ матері та сина в подальшому може негативно впливати на психоемоційний стан дитини та негативно відобразитись на гармонійному розвитку дитини у зв`язку з навчанням у початковій школі та просить суд винести рішення про зміну прізвища малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач про дати судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованих листів з повідомленням за адресою реєстрації, в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його участю в режимі відеоконференції не надіслав, не скористався і правом надання відзиву на позов.
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні.
Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.
Судом встановлено, що 06.04.2016 року між позивачкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу подружжю було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 »
У шлюбі з ОСОБА_2 у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28.12.2020р. шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_1 позивачка відновила своє дошлюбне прізвище - « ОСОБА_5 ».

У вересні 2023 року позивач звернулась до служби у справах дітей Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області із заявою про розв`язання спору між нею та батьком дитини ОСОБА_2 , в якій просила винести рішення щодо зміни прізвища їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », так як чоловік надавати таку згоду відмовлявся.

Висновком служби у справах дітей Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 19.09.2023р. було рекомендовано батькам звернутися до Богородчанського ДРАЦС із заявами щодо зміни прізвища дитини, згідно чинного законодавства. Батькові рекомендовано брати активну участь у вихованні дитини та налагодити чіткий графік його відвідування.

Під час розгляду питання зміни прізвища дитини службою у справах дітей, відповідач письмово надав згоду на зміну прізвища диини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст.148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

З урахуванням викладеного, того факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в цьому році виповниться 7 років, та те що він на даний час навчається у початковій школі, в якій викладачем працює його мати (позивач по справі) з метою усунення будь-якого негативно впливати на психоемоційний стан дитини та його гармонійний розвиток, суд приходить до висновку про зміну прізвища малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши його прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 145, 148 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.1 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини, задовольнити.

Змінити прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Внести зміни до актового запису № 21 від 29.08.2017, який складено виконавчим комітетом Росільнянської сілької ради Богородчанського району Івано-Франківської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Решетов