Справа №: 343/2955/23
Провадження №: 2-др/343/2/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2024 року м. Долина
Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
головуючого судді - Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №343/2955/23 про стягнення судових витрат,
І. Стислий виклад позицій сторін:
у провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів.
Рішенням суду від 18.12.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 23.11.2017, справа №343/1969/17, що стягуються з ОСОБА_2 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на стягнення їх в частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Комарницький Е.Г. до закінчення судових дебатів заявив про намір скористатися правом на подання доказів про понесені судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

22 грудня 2023 року, тобто в п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення, від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому остання просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 4 154 грн.

29 грудня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Комарницький Е.Г. не з`явились. Від останнього 27.12.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання про підтримання поданої заяви та про розгляд такої без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представниця - адвокатка Оленин О.Ф. у судове засідання не з`явились. Від останньої надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Просить задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_2 про відмову у стягненні з нього витрат на правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому суд, враховуючи письмові заяви представників сторін, розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності на підставі письмових доказів.

ІІ. Обставини, встановлені судом:

позивачка ОСОБА_1 на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення від 22.12.2023 надала такі документи:

- акт про надання правничих послуг від 21.12.2023, згідно із яким адвокат Комарницький Е.Г. надав позивачці ОСОБА_1 такі послуги: зустріч з клієнтом та ознайомлення з матеріалами справи (1 год) - 670 грн.; вивчення правової позиції, аналіз доказів матеріалів справи (1 год) - 670 грн.; складення позовної заяви про стягнення аліментів (3 год) - 2 010 грн.; представництво інтересів клієнта в суді (1 год) - 804 грн. Загальна сума становить 4 154 грн.;

- квитанцію до прибуткового касового ордера №017 від 21.12.2023, відповідно до якої адвокат Комарницький Е.Г. прийняв від ОСОБА_1 4 154 грн.;

- договір про надання правничої допомоги від 18.04.2023;

- додаток 1 до договору про надання правничої допомоги про розрахунок вартості наданих послуг.

Відповідачем ОСОБА_2 подано клопотання, в якому він просить відмовити у стягненні з нього витрат на правничу допомогу. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивачка ОСОБА_1 у 2023 зверталась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів (справа №343/1031/23), а тому невідомо чи заявлені нею витрати пов`язані саме із розглядом даної справи. Позивачкою не було подано до позовної заяви і в ході розгляду справи попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на надання правничої допомоги, а лише вказано суму 6 000 грн. Крім цього, позивачкою не підтверджено поважності причин зменшення суми судових витрат. Також він не погоджується із сумою витрат на оплату послуг адвоката, оскільки гонорар адвоката має бути розумним, співмірним та враховувати витрачений адвокатом час.

ІІІ. Оцінка суду:

суд, вивчивши заяви та клопотання сторін, дослідивши письмові докази, приходить такого висновку.

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2023 між адвокатом Комарницьким Е.Г. та Іваськевич І.Є. було укладено договір про надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано акт про надання правничих послуг на загальну суму 4 154 грн.

Квитанцією до прибуткового касового ордера № 017 від 21.12.2023 підтверджено, що адвокат Комариницький Е.Г. прийняв від ОСОБА_1 4 154 грн.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, а в акті про надання правничих послуг визначено розмір оплати за надані послуги, з чим позивачка ОСОБА_1 погодилась, що підтвердила своїм підписом, та здійснила таку оплату, що підтверджується відповідною квитанцією. Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Комарницький Е.Г. заявив про намір скористатися правом на подачу доказів про понесені судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення. В подальшому, з дотриманням п`яти днів після ухвалення рішення суду, позивачка ОСОБА_1 надіслала заяву про винесення додаткового рішення з відповідними доказами понесених витрат.

Відповідач ОСОБА_4 заперечив щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу, мотивуючи це тим, що стороною позивачки не доведено що понесені нею судові витрати пов`язані саме із розглядом даної справи.

Так, справді, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 неодноразово протягом 2023 зверталась до Долинського районного суду Івано - Франківської області із позовами до відповідача ОСОБА_2 , в тому числі, із позовними вимогами про стягнення аліментів. Однак, на переконання суду стороною позивачки доведено належними доказами, що понесені нею витрати пов`язані з розглядом справи.

Також відповідач ОСОБА_2 не погоджується із розміром таких витрат, вважає їх неспівмірними.

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням виконаної адвокатом роботи, виходячи з незначної складності юридичної кваліфікації правовідносин, оскільки практика розгляду даної категорії справ є усталеною, виходячи з принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат,кількості судових засідань в яких брав участь представник позивачки а саме одне, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем, стягненню з останнього на користь позивачки підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

На підставі викладеного, ст. 131, 133, 141 та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №343/2955/23 про стягнення судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя: І.М.Андрусів