Справа № 182/5405/23
Провадження № 2-о/0182/30/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10.01.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та піклування, -

В С Т А Н О ВИ В:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, заінтересована особа Орган опіки та піклування, з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та піклування.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2023 року вищевказану заяву було залишено без руху, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про призначення до розгляду даної заяви, суд приймає до уваги положення ч.9 ст.10 ЦПК України про застосування аналогії закону до неврегульованих правовідносин та виходить з того, що заява, подана в порядку ст.294 ЦПК України, має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ст.175 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України, заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

Згідно п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ст.41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже, призначення опікуна, у разі визнання особи недієздатною, є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки, в такому випадку, у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а, в даному конкретному випадку, - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл.6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Згідно ст.55 ЦК України та п.1.2 Правил, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно ч.1 ст.300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опіку на не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Однак, до заяви не було додано подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , а також доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Також, в заяві відсутні були посилання на докази, які б свідчили про те, що заявник, який просить визнати його опікуном, здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 та має можливість бути опікуном, оскільки акти з місця проживання, довідки та характеризуючий матеріал до заяви додано не було.

Більш того, будь-яких доказів стосовно того факту, що ОСОБА_2 потребує постійного догляду та не відповідає за свої вчинки внаслідок хвороби, не може самостійно опікуватись собою та доглядати за собою, до матеріалів також надано не було.

Тобто, в даному випадку, заявник просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , посилаючись лише на свою думку, без належного медичного підтвердження. Не підтверджено також й те, що ОСОБА_2 не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду і лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, у зв`язку з цим перебуває на обліку у КП «Нікопольська міськалікарня № 4». В заяві не зазначено обставин щодо психічного розладу здоров`я ОСОБА_2 , що можуть бути підставою для визнання особи недієздатною. Без належного медичного підтвердження, заявник посилався на те, що ОСОБА_2 має психічний розлад здоров?я та потребує догляду, посилаючись лише на свою власну думку. Таким чином, заявнику слід зазначити обставини, що свідчать про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , які істотно впливають на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Також, в заяві містилося посилання на ту обставину, що заявник постійно піклується про ОСОБА_2 , забезпечує його усім необхідним, в тому числі, матеріально, однак, доказів на підтвердження даного факту заявником також надано не було.

Вказані недоліки були підставою для залишення позову без руху.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2023 року заявнику була направлена належним чином, однак, конверт повернувся до суду з відміткою «за строками зберігання». Дій щодо усунення недоліків заявником вчинено не було. Тому суд, враховує розумні строки розгляду справи, передбачені законодавством, які порушуються саме внаслідок невиконання вимог ухвали суду, кваліфікує таку поведінку заявника, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як втрату зацікавленості в розгляді даної заяви та актуальності самого питання для заявника.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також ч.1ст.185 ЦПК України, якою передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті ст.175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Таким чином, оскільки заявником недоліки не виправлені, вказану вище заяву, відповідно до ст.185 ЦПК України, необхідно вважати неподаною та повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та піклування, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що, згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал