Справа № 686/306/24
Провадження № 2/686/1908/24
УХВАЛА

09 січня 2023 року

м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Салоїд Н.М.,ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 до теритріального управління Державного бюро розслдіувань, розташоване у м. Хмельницькому, Житомирської обласної прокуратури, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про звільнення майна з опису та арешту майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до теритріального управління Державного бюро розслдіувань, розташоване у м. Хмельницькому, Житолмирської обласної прокуратури, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про звільнення майна з опису та арешту майна.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивачем заявлено позов до територіального упрвління ДБР, Житомирської обласної прокуратури про визнання їй належності грошових коштів, вилучених в процесі обшуку у квартирі та звільнення майна з-під арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира 20 липня 2021 року в межах кримінального проваадження № 0000487 від 25.11.2022.

Проте, відповідно до положень частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Положеннями частини другої означеної норми закону визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження. Разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

30 червня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 727/2878/19 відступила від власного правового висновку щодо юрисдикції спору про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальному провадженні, визначивши, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

У даному контексті також важливо зазначити, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 755/10947/17 зробила висновок, відповідно до якого під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція.

Аналогічний спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, оскільки чинним кримінальним процесуальним Кодексом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження, тобто такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України, в противагу зазначеному чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

У разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Відповідно до вимог частини 1 пункту 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому із вказаних підстав слід відмовити у відкритті провадження із наведених підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 186, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до теритріального управління Державного бюро розслдіувань, розташоване у м. Хмельницькому, Житомирської обласної прокуратури, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про звільнення майна з опису та арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 15 діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя: