Справа № 342/1082/23
Провадження № 2/342/49/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради, співвідповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Городенківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Городенківської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок та господарські споруди загальною площею 221,4 кв.м, житловою площею 142,4 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належали померлій на праві приватної власності як голові домогосподарства. ОСОБА_5 на день смерті проживала та була зареєстрована в житловому будинку за АДРЕСА_1 та разом з у вказаному господарстві були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та внук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На випадок своєї смерті ОСОБА_5 не встигла скласти заповіт на все належне їй майно. Позивачка є спадкоємцем за законом, та у серпні поточного 2023 року звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом до державного нотаріуса Городенківської ДНК. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Позивачка має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її мамі ОСОБА_5 , проте через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року залучено до участі в справі як співвідповідачів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Співвідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , Городенківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частки житлового будинку. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно довідки Тишківського старостинського округу Городенківської міської ради № 21/267 від 06.10.2023 станом на 15.04.1991 в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, на момент припинення колгоспного двору право власності на дане будинковолодіння належало його членам в рівних частинах, тобто по 1/6. Таким чином, позивачі за зустрічним позовом мають право по 1/6 частині даного житлового будинку.

Ухвалою від 09 листопада 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Городенківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частки житлового будинку (справа № 342/1380/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради, співвідповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, (справа № 342/1082/23), присвоївши об`єднаній справі № 342/1082/23.

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 , через канцелярію суду, подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить ухвалити судове рішення на її користь. Щодо задоволення зустрічного позову у даній справі, покладається на думку суду та справедливе судове рішення.

Городенківська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач-позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Покладається на розсуд суду у задоволенні позову та визначення часток щодо кожного позивача по зустрічному позову при ухваленні судового рішення.

Від відповідача-позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 , через поштове відділення, до суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Покладається на розсуд суду у задоволенні позову та визначення часток щодо кожного позивача по зустрічному позову.

Від відповідача-позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , через поштове відділення, до суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності та задовольнити позов, визначивши частку щодо кожного позивача по зустрічному позову при ухваленні судового рішення.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого 28.01.1964 Тишківським сільським ЗАГС Городенківського району доводиться, що 28 січня 1964 року зареєстрували шлюб ОСОБА_8 , 1940 р.н., та ОСОБА_9 , 1947 р.н., про що складено актовий запис за № 3.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 28.11.1964 Тишківським с/ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що позивачка ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу 31 серпня 1985 року з ОСОБА_2 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 , актовий запис № 10, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 31.08.1985 виконкомом Тишківської сільської ради народних депутатів Городенківського району.

Тато позивачки ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 51 рік в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 10.03.1992, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Мама позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 роки в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 01.03.2001 виконкомом Тишківської сільської ради Городенківського району.

На час смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із довідки № 21-266 виданої 06.10.2023 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_8 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 і разом з ним були зареєстровані та вели спільне господарство: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внучка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внучка ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу 21 листопада 2007 року з ОСОБА_13 , змінила прізвище з ОСОБА_12 на ОСОБА_14 , актовий запис № 9, що доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 виданого 21.11.2007 Вікнянською сільською радою Городенківського району.

Із відповіді Городенківської ДНК № 1662/0116 від 16.11.2023 вбачається, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74761600 від 16.11.2023 спадкова справа щодо ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , не заведена.

Із довідки № 21-239 виданої 05.09.2023 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 і разом з нею були зареєстровані та вели спільне господарство: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внучка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З копії спадкової справи № 351/2022, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, 28 жовтня 2022 року до Городенківської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70458471 від 28.10.2022 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , номер у Спадковому реєстрі 69853793, номер у нотаріуса 351/2022.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Проте, державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , встановила, що вищезгаданий житловий будинок у органах БТІ не було зареєстровано.

Із виписки з інвентаризаційних матеріалів № 10714 виданої 31.10.2022 ОКП «Коломийське МБТІ» вбачається, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 345801096 формованої 08.09.2023 відомості щодо права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 - відсутні.

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред. 2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 31.07.2023 встановлено, що житловий будинок споруджений в 1990 році, господарські будівлі та споруди споруджені в 1980, 1981 роках. Згідно звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО « Придністров`я» на підставі договору № 201 від 17.08.2023 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 18.08.2023 становить 199 080 грн. За даним домогосподарством закріплено земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що підтверджується довідкою № 21-265 виданою 28.12.2023 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Із фотокопій по господарської книги Тишківської сільської ради за 1986-1990 рр, 1991-1995 рр., 1996-2000 рр. слідує, що господарство по АДРЕСА_1 відносилось до колгоспного двору.

Станом на 15.04.1991 рів у житловому будинку, що у АДРЕСА_1 за місцем проживання були зареєстровані: голова сім`ї, голова колгоспного двору ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онучка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою № 21-267 виданою 06.10.2023 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради та фотокопією по господарської книги Тишківської сільської ради за 1991-1995рр.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як вбачається із матеріалів справи житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного типу та на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/6 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

На час смерті голови двору ОСОБА_8 разом з ним проживали дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1 , таким чином, вони як спадкоємці першої черги за законом фактично прийняли спадщину після його смерті, зокрема і на належну йому 1/6 частку вищевказаного будинковолодіння, проте у встановленому законом порядку не оформили своїх спадкових прав на вищевказане майно.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 звернувшись із відповідною заявою до Городенківської ДНК, що підтверджується копією спадкової справи № 351/2022. Проте, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що житловий будинок у органах БТІ не було зареєстровано.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 3/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , зокрема: 2/6 частки, які належали померлим батькам позивачки ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та 1/6 частка, яка належить позивачу, як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за законом на належне померлій ОСОБА_5 майно, яке відносилося до колгоспного двору, членами якого також були інші особи, а саме позивачка та відповідачі-позивачі за зустрічним позовом.

Позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають до задоволення, оскільки позивачі за зустрічним позовом є членами колгоспного двору та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне їм майно, їм необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268,273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на 3/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце реєстрації проживання/місцезнаходження сторін по справі:

ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Городенківської міської ради - вул. Шевченка,77 м. Городенка Коломийський район Івано-Франківська область.

ОСОБА_6 - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .

ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя: Гайдич Р. М.