Справа № 358/1989/23 Провадження № 2/358/298/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., розглянув заяви ОСОБА_1 про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Божок Михайло Іванович, до Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, голови Богуславської міської ради Київської області Хоменка Віталія Миколайовича про захист честі, гідності та ділової репутації, а також відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2023 року до Богуславського районного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, а також відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 29.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

03.01.2024 р. до суду від відповідача по справі - голови Богуславської міської ради Київської області Хоменка В.М. надійшла заява із запереченнями проти слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки одним із відповідачів є міський голова , тому справа становить значний суспільний інтереса для громади.

Крім того, 03.01.2024 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 , як представника Виконавчого комітету Богуславської міської ради із аналогічними запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 розділу ІІІ "Позовне провадження" Цивільного процесуального кодексу України; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у вищезазначених спорах.

Відповідно до ч.6,9 ст.19 ЦПК України - малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що дана справа не віднесена ЦПК України до категорії складних справ, оскільки її предмет не відповідає вимогам, які викладені у ч.4 ст.274 ЦПК України.

З урахуванням предмету позову, характеру та обсягу доказів, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суддя прийняв рішення про доцільність розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За приписами ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

На підставі ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Щодо доводів заяви про "значний суспільний інтерес для громадян", слід зазначити наступне.

Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо. (ухвала ВС у справі № 420/8512/20 ).

Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не містять жодних аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Суд зазначає, що в заявах не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності розгляду даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження та не наведено підстав, за яких позиція відповідача та позивача не може бути сформована у заявах по суті справи із наданням необхідних доказів.

При цьому характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням та викликом учасників справи, у зв`язку з чим у задоволенні заяв слід відмовити.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарнантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Valera Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

В даній справі суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових поясненнях та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала ВП ВС у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 260, 274, 277 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяв відповідача по справі - голови Богуславської міської ради Київської області Хоменка В.М. та представника відповідача Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області Хоменка В.М. про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Божок Михайло Іванович, до Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської област, голови Богуславської міської ради Київської області Хоменка Віталія Миколайовича про захист честі, гідності та ділової репутації, а також відшкодування моральної шкоди за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець