У Х В А Л А

Іменем України

05 січня 2024 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінаннс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Мартинюк Марію Русланівну, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису № 183555 від 16.06.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки позивачем не надано копій документів, зазначених в позовній заяві, а саме засвідченої копії виконавчого напису № 183555 від 16.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, та копії заяви про примусове виконання рішення.

29 листопада 2023 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків, до якої додано копії вказаних документів.

Також представником позивача подано до суду клопотання про доповнення позовних вимог, в якому він просить суд «доповнити позовні вимоги у справі № 754/16410/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», третя особа 1: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович, третя особа 2: приватний виконавець Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса № 183555, виданого 16.06.2021 року такими, що не підлягає виконанню, а також повернення безпідставно набутих коштів, пунктом: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 467,51 гривень, безпідставно стягнуті з позивача, в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1».

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, та зазначено, що позивачу слід визначити зміст позовних вимог та в разі заявлення вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів - надати уточнену позовну заяву та копії до неї відповідно до кількості учасників справи, а також докази сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

01 січня 2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків та уточнена позовна заява, в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 183555, вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2467,51 гривень, безпідставно стягнуті з позивача, в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1.

При цьому, разом з первісною позовною заявою, в якій було заявлено первісну немайнову вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, представником позивача були надані докази сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Однак до уточненої позовної заяви представником позивача доказів сплати за другу (майнову) вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів не надано.

Водночас, у заяві про усунення недоліків представник позивача зазначає, що у даній справі правовідносини виникли не між позичальником ОСОБА_1 та нотаріусом, який залучений до участі у цій справі лише в якості третьої особи, а виникли правовідносини саме між позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс», як фінансовою установою, яка надає фінансові послуги ОСОБА_1 з приводу виконання позичальником умов кредитного договору сторін, в яких фінансова установа вважала, що має право на безспірне стягнення заборгованості за цим договором з позичальника у позасудовому порядку за цим виконавчим написом нотаріуса, що, на думку позичальника, порушує його права, як споживача, оскільки остання, на думку позивача, не є безспірною. Представник позивача стверджує, що позивач сплатив судовий збір за майнову вимогу, а саме за вимогу щодо повернення безпідставно набутих коштів, а від оплати судового збору за вимогу визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивач звільнений.

Із твердженням представника позивача про те, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може погодитися, оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинено у зв`язку зі стягненням заборгованості за договором про надання позики за умовами фінансового кредиту № 1-1-187546 від 12.09.2019, укладеним між заявником та ТОВ «КФ.ЮА», однак до матеріалів заяви не додано копії вказаного договору, а тому неможливо встановити, що отримання коштів направлено на споживчі потреби позивача, або для задоволення його особистих економічних та побутових потреб, тобто позивач не надав доказів, що позов пов`язаний саме з порушенням прав споживача.

Вказана позиція суду відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 638/6060/18, в якій йдеться про необхідність суду з`ясувати, чи пов`язаний позов з порушенням прав споживача. Так, колегія суддів Верховного Суду відхилила аргумент касаційної скарги про те, що позов стосується захисту прав споживача, оскільки позивач не зазначив жодних доводів та доказів того, на які саме потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб, в чому полягало порушення прав позивача як споживача.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пункт 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, з метою доступу до правосуддя суд вважає за можливе продовжити позивачу строк на усунення недоліків для надання доводів та доказів того, на які саме потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб, в чому полягало порушення прав позивача як споживача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 127, 175, 177, 185 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановивши строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана в день її постановлення.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Оксана Гринчак