Справа № 342/1292/22
Провадження № 22-ц/4808/86/24
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Кузнєцова В.В.,

з участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник - ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Городенківського районного суду від 16 лютого 2023 року під головуванням судді Гайдича Р.М. у м. Городенка,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заяву обґрунтовувала тим, що вона та ОСОБА_4 з 2020 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу по АДРЕСА_1 , вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, несли спільні витрати та спільно вирішували всі побутові проблеми.

У неї та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 . З огляду на те, що в момент народження дитини її батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, реєстрація народження відбулася в порядку ст. 135 СК України.

В 2022 році заявниця та ОСОБА_4 планували зареєструвати шлюб, однак ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4 трагічно загинув в ході ведення оборонного бою в Бахмутському районі Донецької області.

Рішенням Городенківського районного суду від 25.11.2022 у справі № 342/825/22 встановлено факт батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 .

Як до народження доньки, так і після цього вони з ОСОБА_4 спільно брали участь в забезпеченні потреб сім`ї, перебуваючи в складі Збройних Сил України на передовій, останній систематично перераховував кошти на її рахунок для забезпечення її потреб та потреб доньки.

Посилаючись на необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу для отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 , а також одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ОСОБА_4 з 01 січня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішенням Городенківського районного суду від 16 лютого 2023 року заяву задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 01 січня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Вказує, що перед зверненням до суду, ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про намір встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зазначила, що встановлення зазначеного факту потрібно для отримання якихось пільг від держави.

З пояснень заявниці та її адвоката ОСОБА_1 зрозуміла, що інтереси її дитини ОСОБА_3 не постраждають, тому спокійно віднеслася до вищезазначеного факту.

Після чого адвокат заявниці надав ОСОБА_1 заяву для підпису, де було зазначено, що зацікавлена особа повністю підтримує вимоги ОСОБА_2 та не заперечує проти задоволення заяви. Заява була підписана ОСОБА_1 , хоча ОСОБА_1 була обізнана, що заявниця не проживала однією сім`єю з померлим. У них були відносини, однак проживання однією сім`єю не було.

Після ухвалення рішення суду ОСОБА_2 звернулася до Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця. Цей факт безпосередньо зачіпає інтереси ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 , бо він отримає меншу частину коштів після смерті батька, через появу ще однієї особи, яка претендує на виплати.

Тобто фактично, заявниця ввела в оману ОСОБА_1 , не повідомивши її про реальні наміри, а необізнаність зацікавленої особи не дала їй змоги встановити, що у цих правовідносинах наявний спір про право.

Відповідний порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, застосовується, в окремому провадженні зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а з правовідносин учасників справи вбачається спір про право. Відтак оскаржуване рішення повинно бути скасовано.

Просить рішення скасувати та заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Представник ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що заяву подано для отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 , а також одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця. Тобто є необхідність у встановленні факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, документи на підтвердження вказаних обставин знаходяться в матеріалах справи. Звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю було зумовлено необхідністю судового встановлення обставин для подальшого виникнення або зміни особистих чи майнових прав, у зв`язку із чим відсутній спір про право.

У свою чергу ОСОБА_1 ознайомилася із змістом заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, була повністю обізнана про її предмет та підстави, після чого подала до суду заяву про те, що проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечує, факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 однією сім`єю визнає. У зв`язку із цим ОСОБА_1 , подаючи заяву про визнання заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю, несе ризики, пов`язані із подачею нею вказаної заяви.

Окрім того, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до її незгоди з тим, що ОСОБА_2 звернулася до Міністерства оборони з заявою про отримання своєї частки одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця. Більше того ОСОБА_1 не обґрунтувала та не мотивувала, яке право та яким саме чином було порушене внаслідок встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи відсутність спору про право, а також те, що заінтересована особа була обізнана про предмет та підстави заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і таким, що не підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Заявник ОСОБА_2 та її представник в судове засідання, яке проводиться в режимі відеоконференції, зокрема і за клопотанням представника заявника, повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про місце і час розгляду справи. Представник ОСОБА_2 11.12.2023 повідомила про те, що ОСОБА_2 перебуває за кордоном та подала клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, призначеного на 13.12.2023.

Враховуючи вищенаведене і необхідність дотримання судом строків розгляду апеляційної скарги, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з неявкою заявника та її представника не вбачає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 2, 7 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження;позовного провадження (загального або спрощеного);окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі № 568/310/21 (провадження № 61-16757св21).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про цивільне право.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання, а одним з критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження судова практика визначає саму можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

При зверненні із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявниця обґрунтовувала необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю зОСОБА_4 без реєстрації шлюбу для отримання спадщини після його смерті, а також одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця.

Судом встановлено, що з копії рішення від 15 січня 2018 року та копії ухвали від 16 січня 2018 року по справі № 334/7171/18 (провадження 2/334/1373/18) Ленінського районного суду м. Запоріжжя вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2008, актовий запис № 35, який вказаним рішенням суду розірвано.

За час перебування у шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.09.2008 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька від 23.12.2021 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5 , її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 7 від 23.08.2022 стверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: с. Білогорівка Бахмутський район Донецька область, Україна, про що 23 серпня 2022 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) складено актовий запис № 548.

Від ІНФОРМАЦІЯ_4 заявниці ОСОБА_2 прийшло сповіщення сім`ї № 9 про те, що її чоловік сержант ОСОБА_4 загинув в ході ведення оборонного бою у районі Білогорівка Бахмутського району Донецької області, отримавши поранення несумісне з життям.

Рішенням Городенківського районного суду від 25 листопада 2022 року по справі № 342/825/22 (провадження 2-о/342/89/2022) заяву ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, матір`ю якої є ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 26.12.2022.

Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 12.01.2023 та копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.01.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Із копії акта від 18.11.2022 вбачається, що мешканці АДРЕСА_1 , підтверджують факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 2020 року по серпень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70439940 від 26.10.2022, виданого приватним нотаріусом Морозова В.М., стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Номер у Спадковому реєстрі 69846266, номер у нотаріуса 46/2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , про що просить ОСОБА_2 , може вплинути на права неповнолітнього ОСОБА_3 та визначення обсягу майна, яке підлягає спадкуванню після загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 . У випадку, встановленому ст. 1259 ЦК України, вона буде мати право на спадкове майно, яке залишилось після його смерті, а також на одноразову грошову допомогу поряд з іншими особами, що унеможливлює встановити в окремому провадженні коло осіб, які мають такі ж права.

Сукупність вказаних обставин, зазначених заявницею в заяві про встановлення юридичного факту, свідчить про можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. За наявності спору про право встановлення юридичного факт повинно вирішуватися не в порядку окремого провадження, а в позовному провадженні.

На час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено наявність спадкоємців померлого, а також можливість отримання ними та заявницею одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що встановлення факту, про що просила заявниця, пов`язано з наступним вирішенням спору про право цивільне. Тобто наявність такого спору визначається самою можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Крім того, колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За встановлених обставин, враховуючи, що з матеріалів справи вбачається спір про право, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення заяви в порядку окремого провадження, хоча повинен був відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги стверджують неправильність висновків суду першої інстанції про можливість встановлення цього факту в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до переконання, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам процесуального права, тому його слід скасувати, а заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Керуючись ч. 6 ст. 294, ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Городенківського районного суду від 16 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник - ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 січня 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин