Єдиний унікальний номер справи 242/2055/23
Номер провадження 4-с/235/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючої судді: Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Нагорної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О., скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №73307790 від 14.11.2023 року, зобов`язання повернути кошти, як незаконно стягнуті -

В С Т А Н О В И В :

14.12.2023 року на розгляд Селидівського міського суду Донецької області за територіальною підсудністю надійшла скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О., скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №73307790 від 14.11.2023 року, зобов`язання повернути кошти, як незаконно стягнуті.

Ухвалою суду від 14.12.2023 року заява головуючого судді Черкова В. Г. про самовідвід була задоволена.

Відповідно до розпорядження голови Селидівського міського суду Донецької області скарга ОСОБА_1 була направлена до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області для розгляду.

Ухвалою судді від 26.12.2023 року скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О., скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №73307790 від 14.11.2023 року, зобов`язання повернути кошти, як незаконно стягнуті була прийнята та призначена до розгляду на 14 годину 30 хвилин 04.01.2024 року.

Звертаючись із цією скаргою, ОСОБА_1 просить поновити строк для оскарження «бездіяльності державного виконавця»; визнати дії головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О. протиправними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №73307790 від 14.11.2023 року як незаконну; зобов`язати повернути заявнику кошти у розмірі 1235 гривень, як незаконно стягнуті.

Скарга вмотивована тим, що постановою головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О. від 14.11.2023 року відкрито виконавче провадження №73307790 на підставі постанови ЕАТ №7890678 від 07.10.2023 року про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

В рамках вказаного виконавчого провадження 14.11.2023 року головним державним виконавцем Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименком К. О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 300 гривень, а 15.11.2023 року про арешт коштів боржника.

Відповідно до вказаної постанови накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1235 гривень. Копія вказаної постанови спрямована до банківських установ для виконання та сторонам виконавчого провадження.

Внаслідок реалізації відповідної постанови за ВП №73307790 від 14.11.2023 року, 16.11.2023 року з особового рахунку ОСОБА_1 на депозитний рахунок Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було списано суму 1235 гривень.

16.11.2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з вимогою повідомити його про причини списання коштів з його особового рахунку без повідомлення про відкриття виконавчого провадження та без з`ясування обставин. Вимагав повернення коштів на його особовий рахунок, як не законно стягнутих.

06.12.2023 року заявник отримав лист з постановами про відкриття виконавчого провадження №73307790 від 14.11.2023 року, арешт коштів та розрахунок витрат, які були направлені йому, з його слів - 18.11.2023 року (тобто після фактичного виконання). В той же день заявник ОСОБА_1 звернувся на електронну адресу Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із зверненням, де повідомив про оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення до суду і позов на цей час не вирішено, судовий розгляд триває. Вимагав вирішити питання про повернення коштів, які на його думку, були не законно списані з його рахунку.

Аналогічне звернення було направлене ОСОБА_1 і до Міністерства юстиції України.

13.12.2023 року на звернення заявника до Міністерства юстиції України було надано відповідь начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із якої слідує, що постанови державного виконавця були направлені на адресу заявника рекомендованим листом. Під час примусового виконання вище зазначеного виконавчого документу докази, які б давали підстави зупинити або закінчити виконавче провадження з інших підстав заявником та стягувачем до Відділу не надавались. Відповідно, 29.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження».

Вважаючи неправомірними дії головного державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О., щодо відкриття виконавчого провадження та списання грошових коштів з його особового рахунку, заявник звернувся до суду із скаргою. (а. с. 1-4).

Скарга призначена до розгляду в порядку ст. 450 ЦПК України (а. с. 33).

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій підтримав доводи скарги та просив провести її розгляд без його участі.

29.12.2023 року головним державним виконавцем Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Клименком К. О., уповноваженим представляти інтереси відділу у Красноармійському міськрайонному суді Донецької області (за довіреністю) подано клопотання про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду та закриття провадження по справі через те, що скарга виникла внаслідок примусового виконання постанови Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про накладання на скаржника адміністративного стягнення ЕАТ №7890678 від 07.10.2023 року, а не в наслідок ухвалення судом судового рішення. Ця обставина, на думку відповідача, вказує на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має бути розглянута в порядку ст. 287 КАС України.

Просив розглянути клопотання та скаргу ОСОБА_1 без його участі. (а. с. 35-37)

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О. від 14.11.2023 року відкрито виконавче провадження №73307790 на підставі постанови ЕАТ №7890678 від 07.10.2023 року про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. (а. с. 16)

В рамках вказаного виконавчого провадження 14.11.2023 року головним державним виконавцем Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименком К. О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 300 гривень (а. с. 15).

В порядку виконання виконавчого провадження державним виконавцем, з метою забезпечення повного та фактичного виконання рішення суду, керуючись ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» 15.11.2023 рокувинесена постанова про накладання арешту на рахунки боржника у банках та інших фінансових установах. (а. с. 14)

Згідно статті 52 Закону, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 48 Закону дані рахунки не є рахунками зі спеціальним режимом використання. АТ КБ «Приватбанк» не визнав цей рахунок боржника та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладання арешту та звернення стягнення.

16.11.2023 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів надіслана боржнику ОСОБА_1 (а. с. 13)

Внаслідок реалізації відповідної постанови за ВП №73307790 від 14.11.2023 року, 16.11.2023 року з особового рахунку ОСОБА_1 на депозитний рахунок Селидівського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було списано суму 1235 гривень. (а. с. 12)

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аргументи заявника ОСОБА_1 в розглядуваній скарзі зведено до посилань про безпідставність винесення постанови про накладання арешту на кошти боржника через те, що він звернувся з позовною заявою до суду про оскарження постанови про адміністративне стягнення і дана справа ще не розглянута. Крім того, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладання арешту на його особовий рахунок не була йому надіслана, а тому списання з його рахунку було проведено безпідставно.

Оцінюючи доводи заявника, судом встановлено, що суб`єкт оскарження діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Дії державного виконавця підтверджені документально наявними матеріалами виконавчого провадження. Так, судом встановлено, безпосередньо із заяви ОСОБА_1 , про те, що йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження 14.11.2023 року. В той же день він звернувся до Селидівського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїі повідомив про оскарження постанови, хоча не надав підтвердження звернення до суду з позовом про оскарження постанови та інші докази, які б давали підстави зупинити або закінчити виконавче провадження з інших підстав. Крім того, враховуючи, що оскаржувана постанова ЕАТ №7890678 від 07.10.2023 року не була оскаржена заявником, в передбачений законом строк, а надійшла до Селидівського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції більше ніж через місяць, тобто державним виконавцем 14.11.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73307790 згідно з вимогами діючого законодавства та в порядок, передбачений ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби необхідно враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 вказаного Закону).

Розглядаючи клопотання відповідача про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду через те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Тому, суд вважає, що підстави для залишення без розгляду скарги заявника ОСОБА_1 відсутні, а розгляд цієї скарги не перешкоджає розгляду позовної заяви про оскарження постанови посадової особи ЕАТ №7890678 від 07.10.2023 року, яка і розглядається в порядку адміністративного судочинства.

До того ж, суд звертає увагу, що заявник стверджує, що в разі виконання державним виконавцем законів та завчасним повідомленням його про відкриття виконавчого провадження, він мав би можливість, навіть у разі не задоволення його позовних вимог про скасування постанови, як незаконної судом, добровільно сплатити штраф у розмірі 425 гривень (така можливість була ще від 7.10.2023 року). Така позиція заявника фактично вказує на його згоду з постановою, але не бажання сплачувати штраф у подвійному розмірі.

Суд, сумуючи вищевикладене, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій; безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, - приходить до переконання, що скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О., скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №73307790 від 14.11.2023 року, зобов`язання повернути кошти, як незаконно стягнуті не підлягає задоволенню за викладених вище обставин.

Розглянувши скаргу по суті, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно з положенням статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції. У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14 постанови Пленуму ВСС «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК, ні законом «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Такий висновок також викладено Верховним судом в постанові № 589/6044/2013 від 14.02.2018 року.

На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка К. О., скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №73307790 від 14.11.2023 року, зобов`язання повернути кошти, як незаконно стягнуті - відмовити.

Дата складання повного тексту ухвали суду 04.01.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: