Справа № 574/1325/23
Провадження № 2-н/574/2/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., розглянувши заяву Комунального підприємства «Буринь-теплосервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати комунальних платежів,

в с т а н о в и в:

КП «Буринь-теплосервіс» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати комунальних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду заяви про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2023 року становить 268,40 грн.

Однак, до заяви про видачу судового наказу заявником не додано підтверджень про сплату ним судового збору, натомість останній ставить питання про звільнення його від сплати судового збору враховуючи тяжкий фінансовий стан обумовлений заборгованістю споживачів за комунальні послуги.

Відповідно до ч.1ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. А за ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. За зазначених підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи заявником не надано до суду належних та допустимих доказів, наявності обставин, які відповідно дост. 8 Закону України «Про судовий збір» давали б суду підстави для звільнення заявника від сплати судового збору, а відтак, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що між КП «Буринь-теплосервіс» та ОСОБА_1 укладено договір № 26 від 31.10.2012 року найму житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак у долученій до заяви копії вказаного договору не зазначено адресу житлового приміщення, яке є предметом договору.

Крім того, як вбачається з довідки відділу ЦНАП апарату виконавчого комітету Буринської міської ради наданої суду 09.01.2024 року в порядку ч.5 ст. 165 ЦПК України, згідно реєстру територіальної громади громадянка ОСОБА_1 значиться зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, всупереч вимог ст. 163 ЦПК України, в матеріалах заяви про видачу судового наказу відсутні будь-які належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є користувачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за якою, як стверджує заявник, КП «Буринь-теплосервіс» надаються комунальні послуги.

Таким чином, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи не дають можливості встановити виникнення або порушення права грошової вимоги КП «Буринь-теплосервіс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, КП «Буринь-теплосервіс» слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 162, 163, 165, 166, 258, 260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити Комунальному Підприємству «Буринь-теплосервіс» у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відмовити Комунальному Підприємству «Буринь-теплосервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Р.Гук