Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6861/22
Номер провадження2-др/711/134/23
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
22 грудня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчика Р.В.,
при секретарі Кофановій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кірси Віталія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Златодар», Фонд державного майна України про стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення про поновлення на роботі,-
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2023 року Позов задоволено позов ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, третя особа: Державне підприємство «Златодар», Фонд державного майна України про стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення про поновлення на роботі задовольнити. Стягнути з Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 16.07.2019 року по 09.03.2023 року в сумі 336858, 25 грн. та судовий збір в розмірі 992,40 грн., а всього 337849,65 грн.

27.11.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу, в якій він просить ухвали додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Разом з тим, під часу ухвалення судового рішення, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішено.

Згідно п. 3 ч. 1, ч. 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому з правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 вбачається, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України убачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ст. ст. 15,60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача був адвокат Кірса В.В., який діяв на підставі ордеру серії СА № 1007877 від 22.12.2022 року.

За умовами договору про надання правової допомоги що укладений 19.12.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та який доданий представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення:

- адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовники зобов`язані оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (п.1.1).

- адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень надає замовнику правову допомогу (п.1.2).

- сторони погодили, що зміст доручень викладається письмово та підписується сторонами договору, та є невід`ємними додатками до цього договору. В дорученні обов`язково вказуються предмет доручення, строки його виконання, вартість послуг (гонорар адвоката та покриття інших витрат), строки їх сплати (п.1.3).

- за правову допомогу, передбачену цим договором та погодженими сторонами дорученнями замовник сплачує адвокату винагороду, в розмірі, які визначені у відповідних дорученнях, що є додатками до цього договору (п.3.1.).

- розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору. За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу.

Згідно доручення №1 (без дати складання ), замовники доручають виконавцю надати замовнику правову допомогу щодо захисту інтересів замовника в Придніпровському районному суді м. Черкаси, Черкаському апеляційному суді про стягнення середнього заробітку за час виконання судового рішення.

У вказаному доручені, в порушення п.3.1. договору не зазначений розмір винагороди, яку замовник повинен сплатити адвокату.

Як вбачається з попереднього кошторису гонорару адвоката (без дати складання): сума гонорару за проведення консультації із клієнтом, з`ясування правової позиції, вивчення матеріалів становить 1500 грн. (одноразово); сума гонорару за підготовку позовної заяви становить 2000 грн. (одноразово); сума гонорару за подання інших заяв по суті, заяв, клопотань в тому числі із процесуальних питань ( в залежності від складності заяви та дій інших учасників) становить 500-700 грн. (за кожну заяву); сума гонорару за представництво в суді (участь представника у засіданнях) незалежно від того відбулось засідання чи ні та його тривалості становить 1000 грн. (за кожне засідання). остаточний розмір гонорару визначається сторонами з урахуванням фактичного наданого обсягу роботи на момент прийняття рішення, яка була фактично виконана виконавцем, про що сторони складають двосторонній акт. Визначений сторонами розмір винагороди сплачується замовником протягом 30 календарних днів з моменту складання акту приймання-передачі виконаних робіт.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 23.11.2023 року вбачається, що на виконання договору від 19.12.2022 року та доручення замовника виконавцем надано, а замовником прийняті наступний перелік послуг з правової допомоги пов`язаної із розглядом справи №711/6861/12 про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі.

Зміст правової послуги: проведення консультації із клієнтом, з`ясування правової позиції, вивчення матеріалів, сума гонорару становить 1500 грн; підготовка позову, сума гонорару становить 2000 грн; подання заяви про зменшення розміру позовних вимог, сума гонорару становить 500 грн; представництво в суді (участь представника у засіданнях) незалежно від того відбулось засідання чи ні та його тривалості (5 засідань), сума гонорару становить 5000 грн.

Вказана сума підлягає сплаті замовником протягом 30-ти (календарних днів) з моменту підписання вказаного акта.

Оскільки представником позивача не надано доручень в яких обов`язково повинно бути зазначено вартість послуг (гонорар адвоката та покриття інших витрат), що є порушенням умов договору про надання правової допомоги, який укладений 19.12.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з правовою допомогою.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.2, 11, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 176, 259, 264, 273, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Доповнити резолютивну частину рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Златодар», Фонд державного майна України про стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання рішення про поновлення на роботі, наступним абзацем:

Вимогу ОСОБА_1 про стягнення з Державного агентства резерву України на його користь судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги залишити без задоволення.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 05 січня 2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик