Номер провадження 2/243/296/2024
Номер справи 243/5665/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року», цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Васюк Микола Миколайович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся адвокат Васюк М.М. з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Після її смерті залишилася спадщина, в тому числі недоотримана його матір`ю пенсія, яку він прийняв, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

03 листопада 2022 року ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №3-387. Спадщина на яку видано Свідоцтво складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 83995,01 грн. за період з 03.11.2019 по 31.12.2021.

Однак сума недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 02.11.2019 не нарахована та не виплачена.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 02.05.2023 в якій просив виплатити йому недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 02.11.2021.

08.06.2023 відповідачем надано відповідь, де зазначено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні, як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію до 31.03.2016. після зазначеної дати ОСОБА_2 за поновленням пенсії не зверталася і пенсія їй не нараховувалася. Сума заборгованості з 01.04.2016 по 02.11.2019 відсутня.

З даними твердженнями відповідача позивач не згоден, оскільки до положення статей ст.ст.328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач зазначає, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Просить суд, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на недоотримані за життя пенсійні виплати за період з 01.04.2016 по 02.11.2019, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотримані за життя ОСОБА_2 пенсійні виплати за період з 01.04.2016 по 02.11.2019.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Васюк М.М. не з`явилися. Адвокат Васюк М.М. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ОСОБА_3 до суду надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідно до статті 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 Цивільного Кодексу України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону.

Так, у відповідності до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Підстави та порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера визначені статтею 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Частиною першою статті 52 Закону № 1058 встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до пункту 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1) заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Підстави та порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера визначені статтею 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Частиною першою статті 52 Закону № 1058 встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмут (далі - Головне управління), як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058.

Виплата пенсії ОСОБА_2 проведена по 31.03.2016.

З 01.04.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення.

ОСОБА_2 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталась.

Пенсійна справа знята з обліку з 01.01.2022 у зв`язку зі смертю пенсіонера 30.12.2021.

Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори (далі-Нотаріус) Черноморенко О.В. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 та у серпні 2022 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 83995,01 грн. за період з 17.08.2019 по 31.12.2021.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 04.11.2022 із заявою № 13861 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 .

За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 78021,16 грн. за період з 03.11.2019 по31.12.2021 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058.

Слід зазначити, що недоотримана пенсія в розмірі 83995,01 грн. нарахована за період з 17.08.2019 по 31.12.2021, що підтверджує свідоцтво про право на спадщину.

Тому позовні вимоги в частині зазначеного періоду з 01.04.2016 по 02.11.2019 зазначені невірно.

Головне управління ПФУ в Донецькій області повідомляє суд, що пенсія за період з 01.04.2016 по 16.08.2019 по електронній пенсійній справі ОСОБА_2 не нараховувалась.

Оскільки пенсія за період з 01.04.2016 по 16.08.2019 ОСОБА_2 за життя не нараховувалась, тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 21 січня 2022 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Брянка Луганської області, в Україні померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. від 03.11.2022 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-387 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з нарахованої, але невиплаченої пенсії в загальній сумі 83995,01 грн., що зберігаються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що належали померлій на підставі довідки № 0500-1518/851436 від 24.08.2022 виданої відділом обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області, наданих на запит ОСОБА_1 пенсія ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 02.11.2019 не нараховувалась, заборгованість за цей період відсутня.

Сума за період з 03.11.2019 по 31.12.2021 у розмірі 78021,16 грн. буде виплачена після затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік, в межах бюджетних призначень.

Період з 03.11.2019 по 31.12.2021 та сума заборгованості 78021,16 грн. розрахована відповідачем за три роки з моменту зверненні позивача до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/527/23 від 17.04.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, задоволені, стягнуто з відповідача суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом складає 83995,01 грн.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Як зазначається позивачем за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, спадкодавець ОСОБА_2 була пенсіонером та перебувала на обліку в ГУ ПФУ Донецької області як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території. Згідно зі статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з інших підстав суду не надано, в той час як відповідач зазначає про призупинення виплати пенсії спадкодавцеві з 01.04.2016 та вказує, що за поновленням виплати пенсіонер не звертався, тому пенсія йому не нараховувалася.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Таким чином, посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена.

Розглядаючи наявні у матеріалах справи докази щодо наявності недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 02.11.2019 суд виходить з наступного.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмут (далі - Головне управління), як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058.

Виплата пенсії ОСОБА_2 проведена по 31.03.2016.

З 01.04.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення.

ОСОБА_2 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталась.

Пенсійна справа знята з обліку з 01.01.2022 у зв`язку зі смертю пенсіонера 30.12.2021.

Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори (далі-Нотаріус) Черноморенко О.В. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 та у серпні 2022 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 83995,01 грн. за період з 17.08.2019 по 31.12.2021.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 04.11.2022 із заявою № 13861 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 .

За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 78021,16 грн за період з 03.11.2019 по31.12.2021 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058, з моменту звернення позивача до відповідача з заявою про виплату пенсії.

Слід зазначити, що нарахована недоотримана пенсія в розмірі 83995,01 грн., що підтверджує свідоцтво про право на спадщину, нарахована за період з 17.08.2019 по 31.12.2021.

Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавцеві ОСОБА_2 суду не надано, за змістом наданих пояснень таке рішення відповідачем не приймалось, в той час як було вирішено призупинити виплату пенсії спадкодавцеві з 01.04.2016.

Отже, в даному випадку, призначена довічна пенсія спадкодавця мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення виплати).

Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем з огляду на вимоги ст. 46 вищезазначеного Закону № 1058, відомостей про заборгованість пенсії за період з 01.04.2016 по 30.12.2021 для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусу не надав, в той час як надав відомості позивачу про відсутність нарахованої пенсії спадкодавця, тобто вказані обставини унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі свідоцтва на суму спадщини, яка складається з недоотриманої пенсії спадкодавцем.

Суд зазначає, що фактично свідоцтво про спадщину на недоотриману пенсію ОСОБА_1 не було видано, оскільки відповідач не надав ані нотаріусу, ані суду відомості щодо розміру недоотриманої пенсії за весь період її невиплати спадкодавцеві за життя з 01.04.2016 по 30.12.2021.

Оскільки відповідач не надав ані нотаріусу, ані суду відомості щодо розміру недоотриманої пенсії за весь період її невиплати спадкодавцеві за життя з 01.04.2016 по 30.12.2021, звернення позивача до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається, оскільки позбавлено сенсу, і не спроможне привести до оформлення позивачем своїх спадкових прав у повному обсязі, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , а, отже, він є таким, що прийняв спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України).

За викладених обставин, суд встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію за віком ОСОБА_2 , однак за період з 01.04.2016 по 16.08.2019, оскільки період з 17.08.2019 по 03.11.2019 охоплений Свідоцтвом про право на спадщину, яке позивачем отримано та за цей період пенсія ним успадкована, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя за період з 01.04.2016 по 16.08.2019.

Таким чином, на частку недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 16.08.2019 за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 саме за цей період.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання права власності на недоотриману пенсію за період з 01.04.2016 по 16.08.2019, який не охоплюється свідоцтвом про право на спадщину, оскільки період з 17.08.2019 по 02.11.2019 року охоплюється свідоцтвом про право на спадщину, пенсія за цей період нарахована та увійшла до спадку та нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Таким чином, суд приходить до висновку задоволенні вимоги позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачеві суму недоотриманої пенсії спадкодавця за період з 01.04.2016 року 16.08.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом не сплачено судовий збір.

З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Васюк Микола Миколайович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотримані пенсійні виплати за період з 01 квітня 2016 року по 16 серпня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом недоотримані за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати за період з 01 квітня 2016 року по 16 серпня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 10 січня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва