Провадження № 4-с/742/1/24
Єдиний унікальний № 742/6900/23
УХВАЛА

10 січня 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря судових засідань Голушко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Прилуки матеріали скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Варвинського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_2 ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірними дії службових та/або посадових осіб Варвинського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо направлення постанови від 26.09.2023 р. по ВП № 27673627 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати службових та/або посадових осіб Варвинського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направити до військової частини НОМЕР_1 документ, яким відізвати або скасувати постанову від 26.09.2023 р. по ВП № 27673627 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також зупинити виконавче провадження №АСВП 27673627.

Заява аргументована тим, що стягнення з його заробітної плати аліментів у розмірі 50% є незаконними, державний виконавець не направляла йому копію постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, вказані дії виконавця є грубим порушенням законодавства України.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, завчасно подав заперечення на скаргу, згідно якої вказує, що стягнення у розмірі 50% від заробітної плати проводиться у зв`язку з наявною у скаржника заборгованістю по аліментах, також виконавець неодноразово викликав скаржника для дачі пояснень, проте останній не з`явився, при розрахунку заборгованості по аліментах виконавець врахував надані скаржником квитанції про сплату аліментів.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, зокрема передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Відповідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що

19.07.2011 на підстави виконавчого листа №2-40 від 26.01.2007 виданий Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1 щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №27673627 (а.с.5).

Постановою головного державного виконавця від 26.09.2023 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у військовій частині, постановлено здійснювати відрахування у розмірі 50% заробітку у зв`язку з погашенням заборгованості по аліментах (а.с.4).

ОСОБА_1 перебуває на службі у військовій частині (а.с.6).

Державний виконавець листами викликав ОСОБА_1 для сплати боргу по аліментах (а.с.32-33).

У матеріалах виконавчого провадження наявні квитанції про перерахування ОСОБА_1 у добровільному порядку аліментів, дані платежі враховані державним виконавцем при розрахунку заборгованості (а.с.36-46).

Заборгованість зі сплати аліментів станом на 03.01.2024 становить 114427,60 грн (а.с.47-55).

Отже у судовому засіданні достовірно встановлено, що звернення стягнення на заробітну плату скаржника здійснено у зв`язку зі стягненням аліментів на утримання його сина та наявності заборгованості по сплаті аліментів, тому стягнення проводиться у розмірі 50% від заробітної плати боржника. Та обставина, що скаржник є військовослужбовцем не перешкоджає стягненню аліментів, тому не відноситься до переліку підстав передбачених ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд не вбачає у діях державного виконавця порушень вимог чинного законодавства та підстав для відкликання або скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату.

За таких обставин у задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, керуючись ст.447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Варвинського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО