ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/138/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №691/150/23 Категорія: 307000000 Черненко В.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Новицька Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника позивача адвоката Борейка О.І. на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12.10.2023 (повний текст складено 23.10.2023, суддя в суді першої інстанції Черненко В.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вільшанської селищної ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на права орендаря земельної ділянки по договору та права члена (засновника) фермерського господарства,

в с т а н о в и в:

у лютому 2023 року ОСОБА_1 в особі адвоката Борейка О.І. звернулася до суду з позовом, яким просила:

- визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 1 / 2 частину прав члена (засновника) ФГ «Хаблове-1» у визначеному Статутом господарства обсязі;

- визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 1 / 2 частину права орендаря земельної ділянки, площею 26,5490 га, із кадастровим №:02:001:2856, та земельної ділянки, площею 3,5522 га, із кадастровим №:02:001:2857, на умовах договору оренди земельної ділянки від 19.11.2003, укладеного між підприємцем ОСОБА_3 та Городищенською РДА, посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколовою О.М. та зареєстрованого нотаріусом за № 2404, Городищенським РВ земельних ресурсів 25.11.2003 за № 183.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 . На час смерті він проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані та проживали: позивач (дружина), відповідач (мати), ОСОБА_4 (вітчим), ОСОБА_5 (падчерка). За своє життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не складав. Спадкоємцями за законом першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України є позивач та відповідач.

Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з цим, спадщину з цих же підстав після смерті ОСОБА_3 прийняла і його мати ОСОБА_2

31.10.2017 державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори зареєстрована спадкова справа № 61469897, номер у нотаріуса 1302/17.

У силу приписів ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, отже сторони мають право на 1 / 2 частину від спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , до якої увійшли: права орендаря земельної ділянки на умовах договору оренди земельної ділянки та права засновника (члена) ФГ «Хаблове-1», що яких заявлено позовні вимоги у справі.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулась до державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою та 29.10.2020 державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оформленню свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно перешкоджає відсутність сформованого у ФГ «Хаблове-1» статутного капіталу та не здійснення реєстрації ФГ як цілісного майнового комплексу, а також відсутність на цей час у Державному земельному кадастрі запису про право власності та речові права на земельну ділянку та інформації про укладений між спадкодавцем ОСОБА_3 та Городищенською РДА договору оренди земельної ділянки від 19.11.2003.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 12.10.2023 позов задоволено частково та вирішено визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 1 / 2 частину прав члена (засновника) ФГ «Хаблове-1», у визначеному Статутом ФГ обсязі, державну реєстрацію якого проведено 29.09.2010 , номер запису 0000531.

У решті вимог про спадкування права оренди відмовлено.

На думку суду першої інстанції спадкові права позивача на 1 / 2 частину прав члена ФГ мають бути захищені у судовому порядку у зв`язку з неможливістю їх нотаріального оформлення. Одночасно суд вказав, що позивач не вчинила всі передбачені законодавством дії щодо державної реєстрації за нею права орендаря земельної ділянки з послідуючим їх оформленням в нотаріальному порядку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині відхилених позовних вимог, представник позивача адвокат Борейко О.І. подав 23.11.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати у вказаній частині та задовольнити позовні вимоги про визнання права оренди в порядку спадкування.

Вказав, що у нотаріальному порядку право оренди, що ввійшло до складу спадщини, позивач оформити не змогла, адже нотаріус їй відмовила 30.10.2023 у видачі дублікату договору оренди землі від 19.10.2003, а оригіналу вказаного правочину у позивача не було, відтак, належним чином підтвердити відповідні спадкові права при розгляді нотаріусом заяви про прийняття спадщини позивач не має змоги.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже, враховуючи межі оскарження за скаргою представника позивача, предметом апеляційного перегляду є висновки суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог про визнання за позивачем в порядку спадкування 1 / 2 частини права орендаря земельних ділянок на умовах договору оренди земельної ділянки від 19.11.2003, що обумовлює межі встановлення фактичних обставин у справі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 27.06.1996 ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

06.10.2003 Городищенська РДА розпорядженням № 310 «Про передачу в оренду земельних ділянок п/п ОСОБА_3 в адмінмежах с. В`язівок», передала п/п ОСОБА_3 в оренду земельні ділянки загальною площею 30,1 га, з них: ставки - 16,2 га, пасовище - 2,4 га, під болотами - 10,8 га, греблі - 0,7 га в урочищі «Хаблово» із земель запасу В`язівської сільської ради, які знаходяться за межами населеного пункту, для сільськогосподарського використання, терміном на 49 років.

19.11.2003 між підприємцем ОСОБА_3 та Городищенською РДА укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за межами населеного пункту. Договір посвідчений приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколовою О.М. та зареєстрований нотаріусом за № 2404. Державна реєстрація договору здійснена Городищенським РВ земельних ресурсів 25.11.2003 за № 183.

Згідно п. 1 цього договору Городищенська РДА надала, а ОСОБА_3 прийняв у тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 30,1 га, у тому числі 10,8 га болота, 16,2 га ставки, 2,4 га пасовищ, 0,7 га греблі згідно з планом тимчасового користування, що є невід`ємною частиною цього договору. Межі земельної ділянки перенесені в натурі в установленому порядку.

Пунктом 1.3 визначено, що земельна ділянка передана для сільськогосподарською використання без зміни її цільового призначення терміном на 49 років з дати набуття чинності цього договору. Договір зареєстрований 25.11.2003 та строк його дії закінчується 25.11.2052.

Наявність підстав припинення договору оренди визначених пунктом 8.2, а саме: закінчення його терміну, нецільове використання землі, систематичне порушення термінів внесення орендної плати, взаємна згода сторін, неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від сторін (форс-мажорні), в судовому засіданні не встановлено.

Зміст та форма договору відповідала вимогам ст.ст. 14-20 ЗУ «Про оренду землі» у редакції від 05.11.2003, яка діяла на час укладення цього договору, а також відповідає щодо змісту та форми вимогам статей 14, 15, 19 ЗУ «Про оренду землі», чинній як на час відкриття спадщини, так і на час вирішення справи судом.

У 2013 році на вказані земельні ділянки Черкаською філією ДП Центр Державного Земельного Кадастру була виготовлена технічна документація щодо встановлення (відведення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно рішення Городищенської районної ради від 17.03.2016 №5-22/7 вказана технічна документація була затверджена.

У подальшому, в зв`язку зі змінами в законодавстві, що регулює земельні відносини, змінився і порядок реєстрації права власності та речових прав на земельні ділянки.

Так згідно з наданими стороною позивача Витягами з державного земельного кадастру на земельні ділянки з кадастровими номерами: для земельної ділянки площею 26,5490 га - :02:001:2856, для земельної ділянки площею 3, 5522 га - :02:001:2857 зазначена форма власності (державна власність) що не є актуальною інформацією, так як на даний час, згідно діючого земельного законодавства, власником цих ділянок є Вільшанська селищна рада. Також, відсутня інформація про речові права спадкодавця позивача на підставі договору оренди від 19.11.2003.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з державного реєстру іпотек, вбачається що в них відсутня будь-яка інформація щодо вказаних вище земельних ділянок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після чого відкрилася спадщина, в тому числі і на права орендаря земельної ділянки на умовах договору оренди земельної ділянки, що знаходиться за межами населеного пункту від 19.11.2003, укладеного між ОСОБА_3 та Городищенською РДА, зареєстрованого у районному відділі земельних ресурсів 25.11.2003 за № 183, із заявою про видачу свідоцтва про права на яку, позивач звернулася до державного нотаріуса.

Згідно постанови державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2020, причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди на земельну ділянку загальною площею 30,1 га, зазначено відсутність кадастрового номера земельної ділянки, Витягу з Державного земельного кадастру, Державної реєстрації права власності земельної ділянки в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за власником та відсутності Державної реєстрації права оренди на земельну ділянку.

Для захисту своїх спадкових прав щодо права оренди, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_3 за договором оренди від 19.11.2003, позивач ОСОБА_1 , як його спадкоємець, звернулася з цим позовом до суду.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, другий з подружжя; ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначено в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За правовим висновком ВС у справі №339/369/18 від 20.05.2021 спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Згідно актуального правового висновку Верховного Суду України у постанові від 16.12.2015 у справі №6-375цс15 якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору.

За обставин цієї справи позивач якраз і порушує питання про захист її спадкових прав на орендовану земельну ділянку, яка перебувала в оренді спадкодавця. При цьому умовами договору оренди від 19.11.2003 не передбачено заборону переходу права на оренду в порядку спадкування чи необхідність розірвання договору у зв`язку зі смертю орендаря.

За неможливості оформлення спадкових прав позивача у нотаріальному порядку, що вбачається з відмови нотаріуса у постанові від 29.10.2020, позивач вправі просити про судовий захист зазначений прав, що свідчить про обґрунтованість її позовних вимог.

При цьому апеляційний суд не може погодитися з правильністю висновків суду першої інстанції в даній справі щодо відхилення позовних вимог про визнання в порядку спадкування за позивачем права оренди з урахуванням такого.

За приписами ч.1 ст.1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.2, 3, 4 ст.3 цього Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 (як у цій справі), визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У даному випадку на момент укладення договору оренди землі від 19.11.2003, який зареєстровано у РВ земельних ресурсів 25.11.2003 за №183, земельним законодавством не було передбачено державну реєстрацію права оренди, відтак, в силу приписів ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідне право оренди за вказаним договором від 19.11.2003 продовжило існувати на умовах, визначених договором оренди землі, і після зміни законодавства щодо порядку державної реєстрації речових прав.

При цьому договір оренди землі від 19.11.2003 за формою, змістом та порядком посвідчення відповідав приписам чинного на час його укладення законодавства, що учасниками судового розгляду під сумнів не ставиться та не спростовується.

Зазначеного правового регулювання суд першої інстанції при вирішенні спору у справі не врахував, помилково відхиливши позовні вимоги про захист спадкових прав щодо права оренди.

Крім того, суд першої інстанції, відхиляючи відповідні позовні вимоги, необґрунтовано вказав, що позивач мала звертатися до державного реєстратора для державної реєстрації за нею права оренди за договором оренди від 19.11.2003, адже стороною вказаного договору вона не являється, а орендар на даний час помер та в силу приписів ч.4 ст.25 ЦК України припинилася його цивільна правоздатність.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12.10.2023 у даній справі належить скасувати в оскаржуваній частині щодо вирішення позовних вимог про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом 1 / 2 частини прав орендаря земельної ділянки, у зв`язку з порушенням норм матеріального права - ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та прийняти постанову про задоволення вказаних позовних вимог, задовольнивши подану апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12.10.2023 у даній цивільній справі скасувати в частині вирішення позовних вимог про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом 1 / 2 частини прав орендаря земельної ділянки.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі про визнання за нею в порядку спадкування за законом 1 / 2 частини прав орендаря земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 1 / 2 частину права орендаря земельної ділянки, площею 26,5490 га, із кадастровим №:02:001:2856, та земельної ділянки, площею 3,5522 га, із кадастровим №:02:001:2857, на умовах договору оренди земельної ділянки від 19.11.2003, укладеного між підприємцем ОСОБА_3 та Городищенською РДА, посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколовою О.М. та зареєстрованого нотаріусом за № 2404, Городищенським РВ земельних ресурсів 25.11.2003 за № 183.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 10.01.2024.

Суддя-доповідач

Судді