Провадження № 2/357/41/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Мартиненко Є. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» залишок не сплаченого страхового відшкодування в розмірі 57 800,00 грн.

В обґрунтування позову вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04 червня 2023 року загинув його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За фактом ДТП, в результаті якої загинув його син, СУ ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження № 0000496 за ч.2 ст.286 КК України. 31 липня 2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 2854 КПК України., яку направлено до ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» Листом від 11 жовтня 20223 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» повідомило позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивачем оскаржено відмову у виплаті страхового відшкодування до НБУ і 06 листопада 2023 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» сплачено позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 60 000,00 грн. Часткова сплата страхового відшкодування є незаконною та необґрунтованою. Постановою про закриття кримінального провадження не наведено факти вини пішохода ОСОБА_1 . Залишок не сплаченого страхового відшкодування ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь позивача складає 57 800,00 грн., так як позивачу заподіяно шкоду в розмірі 117 800,00 грн., яка пов`язана з похованням, виготовленням та встановленням надгробного пам`ятника в розмірі 77 600,00 грн. та 1/2 частини моральної шкоди в розмірі 40 200,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судові справи між суддями від 16 листопада 2023 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляду справи на 09 січня 2024 року у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) учасників справи.

22 грудня 2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з ким останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що на момент ДТП транспортерний засіб «Део», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 було забезпечено договором обов`язкового страхування ЕР209389651, внаслідок якого чого позивач звернувся з позовом до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та зазначив про узгодження суми страхового відшкодування. Сторони досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування та на виконання вимог Закону № 1961-ІV та заяви страховиком було сплачено 60 000,00 грн. Відповідач планує понести судові витрати за подання апеляційної та касаційної скарг та просить розподілити судові витрати та стягнути з позивача витрати у розмірі 4 000,00 грн. У вказаному відзиві представник відповідача просив суд повідомляти його про результати розгляду справи на поштову та електронні адреси.

28 грудня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою останній просить суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідь на відзив обґрунтована тим, що ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» спочатку відмовило у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 04 червня 2023 року, а лише після подання позивачем скарги до НБУ, відповідачем частково сплачено розмір страхового відшкодування.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 09 січня 2024 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 , про день, час та місце судового розгляду повідомлений 02.01.2024., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення. Згідно відзиву на позовну заяву, подану представником відповідача ОСОБА_4 останній, крім прохання про відмову в задоволенні позовних вимог, просить суд про результати розгляду справи повідомляти на поштову адресу представника, та за можливості, на електронну адресу. Вказане свідчить про те, що представник відповідача висловив свою позицію щодо вирішення спору та просить повідомити його про результати розгляду справи, без особистої участі останнього в судовому розгляді.

Фіксування судового засобу технічними засобами не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

04 червня 2023 року о 18.05 год., водій ОСОБА_5 ,, керуючи автомобілем «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по Полтавському шосе у місті Дніпро, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , в результаті якого настала смерть останнього.

Слідчим відділом ГУНП в Дніпропетровській області 04 червня 2023 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000496.

31 липня 2023 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000496у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Відповідно до змісту даної постанови, водій автомобіля ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП Дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимога п.12.3 Правил дорожнього руху України, однак встановлена невідповідність дій водія не знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Позивач, як рідний батько загиблого пішохода ОСОБА_1 , 10 липня 2023 року звернувся до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із заявою на виплату страхового відшкодування внаслідок смерті його сина на суму 117 800,00 грн., яка складається з: 1/2 частини моральної шкоди в сумі 40 200,00 грн. та витрат, пов`язаних з похованням, виготовленням та встановленням надгробного пам`ятника в сумі 77 600,00 грн.

ФОП ОСОБА_7 19 червня 2023 року надав товарний чек за надання послуг, пов`язаних з похованням на суму 31 700,00 грн. Також, зазначеним ФОМ 22 червня 2023 року видано довідку про оплату ОСОБА_1 ритуальних послуг на загальну суму 31 700,00 грн.

ФОП ОСОБА_8 , 03 липня 2023 року надав ОСОБА_1 товарний чек та рахунок-фактуру № 1709 на виготовлення та встановлення пам`ятника на суму 45 900,грн.

11 жовтня 2023 року ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.

11 жовтня 2023 року позивач звернувся до Національного банку України зі скаргою на бездіяльність ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» щодо проведення перевірки невиплати страхового відшкодування.

06 листопада 2023 року на рахунок позивача від відповідача надійшли грошові кошти в сумі 60 000,00 грн. в якості страхового відшкодування.

Представником позивача одночасно з відзивом на позовну заяву долучено до матеріалів справи: 1) страховий акт № 2297/11305/59/23 від 06.11.2023 року за договором (полісом) страхування № ЕР-209389651 від 08.06.2022 року по транспортному засобу страхувальника ОСОБА_5 «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно з яким загальна сума страхового відшкодування ОСОБА_1 становить 60 000,00 грн.; 2) договір про узгодження розміру страхового відшкодування від 03 листопада 2023 року, складений між ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» та потерплим ОСОБА_1 , згідно з яким сторони узгодили суму страхового відшкодування в розмірі 60 000,00 грн. та повідомили про відсутність взаємних претензій у разі перерахування суми страхового відшкодування на рахунок потерпілого у строк до 08 листопада 2023 року.

При вирішення справи суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю - ч.2 ст. 1168 ЦК України.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого - ч.5 ст. 1187 ЦК України.

Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) - ч.1 ст.1194 ЦК України.

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами п.23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано страхову виплату за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого.

Так, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Статтею Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік установлено з 1 січня 2023 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 6700 гривень; у погодинному розмірі - 40,46 гривні.

Судом встановлено, що позивач в результаті загибелі свого сина в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 04 червня 2023 року, поніс витрати, пов`язані з похованням останнього на суму 31 700,00 грн. та поніс витрати, пов`язані виготовленням та встановлення пам`ятника на суму 45 900,00 грн., що в загальному становить 77 600,00 грн., що не перевищує 12 розмірів мінімальної заробітної плати (80 400,00 грн.), встановленої на день настання страхового випадку. Крім цього, останньому заподіяно моральну шкоду внаслідок загибелі сина, розмір якої останній оцінює в 40 200,00 грн., що становить 1/2 частину від 12 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених на день настання страхового випадку, що стягуються в якості моральної шкоди, внаслідок смерті потерпілого.

Доказів щодо відповідності позивачу меншої частки відшкодування моральної шкоди, ніж це визначено останнім у позовній заяві (1/2 частки), стороною відповідача до матеріалів справи не надано.

Страховиком здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 60 000,00 грн. на підставі укладеного між сторонами договору.

Потерпілий звертався до страховика із заявою виплату страхового відшкодування в розмірі 40 200,00 грн. моральної шкоди та в розмірі 77 600,00 грн. майнової шкоди, на загальну суму 117 800,00 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача невиплаченої частини страхового відшкодування в розмірі 57 800,00 грн. (117 800,00 грн. - 60 000,00 грн.).

Суд не бере до уваги укладений між сторонами договір про узгодження суми страхового відшкодування у зв`язку з тим, що він суперечить вимогам статті 27 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім цього, позивач, не погодившись з умовами вказаного договору, звернувся до суду із відповідною позовною заявою.

Вказані у позовній заяві суми несплаченого страхового відшкодування відповідають вимогам статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та були зазначені потерпілим у заяві про виплату страхового відшкодування від 10 липня 2023 року.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про можливість узгодження суми страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що згода сторін на виплату страхового відшкодування можлива, згідно зі статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», без проведення експертизи під час огляду пошкодженого майна, у той час коли проведення такої експертизи у даній справі не вимагається, так як розмір страхового відшкодування у даних правовідносинах, визначено статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судовий збір, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України - ст.6 ст. 141 ЦПК України.

Приймаючи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви у даній справі, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір, який підлягав до сплати за подачу судового збору в сумі 1073,60 грн, що становить 0,4 % від прожиткового мінімуму, встановленого станом на день подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування - задоволити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 залишок не сплаченого страхового відшкодування в розмірі 57 800,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь держави судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс». Місце знаходження: 01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 69. Код .

Суддя М. М. Бебешко