Справа № 553/3767/22
Провадження №2/639/521/24
У Х В А Л А

10 січня 2024 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Савченка Д.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 -адвоката Жарової-Тітарьової Лариси Михайлівни про відвід судді Савченка Д.М., головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 січня 2024 р. до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 -адвоката Жарової-Тітарьової Лариси Михайлівни, в якому остання заявляє відвід судді Савченку Д.М., головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В обґрунтування клопотання зазначає, що 13 листопада 2023 року після оголошення суддею Савченко Д.М. про вихід до нарадчої кімнати для вирішення питання про закриття підготовчого судового засідання по справі, останній почав надавати консультацію відповідачу, що він може оскаржити ухвалу судді по справі, яка розглядається в Київському районному суді м.Харкова. На зауваження представника позивача, що суддя не має права давати консультації учасникам справи, тим більше знаходячись в нарадчій кімнаті, суддя Савченко Д.М. повідомив, що він просто спілкується з відповідачем. Суддя Савченко Д.М. поза межами судового засідання, фактично перебуваючи в нарадчій кімнаті, продовжив встановлювати обставини справи, спілкуючись з відповідачем. При цьому надавав йому консультації по справі, яка розглядається в Київському районному суді м.Харкова за участі тих самих сторін. Всі ці дії судді Савченко Д.М., на думку представника позивача, свідчать про грубе порушення ним вимог законодавства. Продовжуючи порушення закону, суддя Савченко Д.М. не направив представнику позивача і позивачці ухвалу від 13.11.2023 року про закриття підготовчого судового засідання. Між тим, згідно ч.5 ст.272 ЦПК України, суд був зобов`язаний направити копію ухвали від 13.11.2023 року протягом двох днів з дня її складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Тим паче, що судді було відомо про знаходження позивачки разом з дітьми за межами України. Представником позивача були подані заперечення на дії головуючого, які безпідставно відхилені судом. В судовому засіданні 09.01.2024 року при допиті свідка ОСОБА_5 , останній заявив, що ознайомився з позовною заявою позивача і намагався надати оцінку обставинам і доводам, викладеним в позовній заяві. Представник позивача звернулася до суду з клопотанням зупинити допит зазначеного свідка, оскільки відбулося порушення діючого законодавства і свідок не може продовжувати надавати пояснення. Головуючим по справі в задоволенні цього клопотання було відмовлено без наведення будь-яких мотивів. Розгляд справи був відкладений, у зв`ящку з заявленням відводу головуючому судді, але дата наступного судового засідання Жаровій-Тітарьовій Л.М. не була повідомлена. Також в порушення діючого законодавства представнику позивача не було вручено та надіслано жодного судового рішення по справі. Представник позивача вважає, що дії головуючого судді свідчать про його необ`єктивність при розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно статті 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у частині 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно частини 2, 3 статті 40 ЦПК України, передбачено, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Виходячи з аналізу наведених норм, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Проаналізувавши доводи представника позивача про відвід головуючого по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки доводи адвоката Жарової-Тітарьової Л.М. є лише власними не аргументованими припущеннями та не можуть слугувати підставою для відводу судді.

Таким чином, заявлений відвід судді не містить належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, а доводи заявника є лише власними не аргументованими припущеннями, що є підставою для визнання відводу необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 36, 39, 40, 41, 260, 261, 352, 353, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заявлений представником ОСОБА_1 -адвокатом Жаровою-Тітарьовою Ларисою Михайлівною відвід головуючого судді необґрунтованим.

Передати заяву про відвід головуючого у справі для її вирішення у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Савченко