Справа № 396/4/24
Провадження № 2-о/396/7/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04.01.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участі секретаря судових засідань Новікової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоукраїнка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду і просить видати видачу обмежувальний припис відносно співмешканця ОСОБА_2 на строк шість місяців з встановленням заборони переслідувати її, в будь-який спосіб спілкуватися та наближатися ближче 500 м до її місця проживання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона і її співмешканець ОСОБА_2 мешкають будинку за адресою АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить їй. Однак ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство до неї, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Таким чином, вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тому змушена звернутися до суду про видачу обмежувального припису.

Заявник під час судового розгляду заяву підтримала, прохала її задовольнити.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності щодо належності, достовірності та допустимості, суд встановив, що заявниця є співмешканкою ОСОБА_2 .

Впродовж 2023 року ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_1 . Так, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП постановою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року на нього накладене стягнення у виді 30 годин громадських робіт. В подальшому, відповідними постановами за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на ОСОБА_2 накладені стягнення 06.11.2023 року у виді штрафу 510 гривень, 20.12.2023 року у виді адміністративного арешту строком 7 діб.

Питання розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннямиглави 13 ЦПК України та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII.

Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно зі ст. 350-3 ЦПК України, заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.11.2018 (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18.

Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

З встановлених обставин вбачається, що насильство до заявниці з боку заінтересованої особи відповідає ознакам домашнього насильна. Ризики вчинення потворного насильства є значним, адже кривдник вдається до систематичних протиправних дій до постраждалої особи. Вжиті заходи притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності не дають результатів. Життя здоров`я і безпека постраждалої особи є під значною загрозою повторних посягань з боку кривдника.

Ураховуючи наведене вбачається, що є необхідність у захисті прав постраждалої особи від протиправних дій з боку кривдника. Певні обмеження прав заінтересованої особи є пропорційними та відповідають необхідності захистити права постраждалої особи. Відтак заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис.

На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 350, 350-1-350-6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Видати обмежувальний припис, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на строк шість місяців заборонити :

- наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 ;

- переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися із нею.

- особисто або через третіх осіб вести листування, телефонні розмови з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку.

Строк рахувати з дня ухвалення рішення.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Цесельська