Справа №278/6097/23
УХВАЛА

Про відмову у відкритті провадження у справі

09.01.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області суду з заявою, в якій просить визнати його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні відомості до актового запису про народження дитини.

Заявник зазначає, що з 2004 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька ОСОБА_2 . ОСОБА_3 з невідомих йому причин не вказала його батьком дитини, хоча весь час він брав активну участь в житті доньки. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.

В заяві з посиланням на статті 125, 128 Сімейного кодексу України, ст.ст. 293, 315, 316, 318 ЦПК України, заявник зазначає про те, що встановлення факту батьківства йому необхідне для легалізації статусу батька, спільного проживання з дитиною і виконання батьківських обов`язків.

Згідно з ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 08.12.2023 р. матеріли цивільної справи №278/6097/23 передано за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2024 р. для розгляду вказаної цивільної справи головуючою суддею визначено Стрілецьку О.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які можуть встановлюватись в судовому порядку, визначено в частині першій статті 315 ЦПК України.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Порядок встановлення факту батьківства регламентований ст. 130 Сімейного кодексу України, зі змісту якої вбачається, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Отже, в порядку окремого провадження може бути подана і розглянута заява про встановлення факту батьківства у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини.

Статтею 125 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

За правилом ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексуУкраїни за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини; позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В пункті 4 постанови Пленум Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Виходячи із системного аналізу наведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що особа, яка вважає себе батьком дитини, має право звернутись до суду в порядку ст. 128 ЦПК України з позовом про визнання батьківства.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони - позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК Україн), треті особи; у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 не визначає свій процесуальний статус, зазначає, що подає заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення факту), іншим учасником зазначає зацікавлену особу - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що притаманно для справ окремого провадження; в прохальній частині поданої заяви просить визнати його батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , посилаючись на ст.ст. 293, 315, 316, 318 ЦПК України, які регламентують порядок розгляду справи в порядку окремого провадження.

Виходячи із форми поданої заяви, її найменування та змісту, справа відповідальним працівником суду зареєстрована в порядку окремого провадження (№2-о/278/128/23, номер провадження при реєстрації в Богунському районному суді м. Житомира 2-о/295/33/24).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Вивчивши зміст заяви про встановлення факту батьківства, обставини, на які посилається заявник, беручи до уваги, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають розгляду в порядку позовного, а не окремого провадження, тому на підставі ст. ст. 293, 315 ЦПК України у відкритті провадження за заявою слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право на звернення до суду із позовною заявою в порядку ст. 128 Сімейного кодексу України про визнання батьківства на загальних підставах в порядку позовного провадження з дотриманням вимог ст. 175 ЦПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що учасником даної справи ні в порядку окремого, ні в порядку позовного провадження не може бути Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Беручи до увагу ту обставину, що матір дитини померла, належним відповідачем за позовом повинна бути особа, яка є законним представником дитини, призначеним її опікуном (піклувальником) за наявності або відповідний орган опіки та піклування, представлений належною юридичною особою.

Керуючись статтями 19, 42, 48, 293, 315 ЦПК України, статтями 125, 126, 128 Сімейного кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою, поданою в порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до суду із позовною заявою на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Стрілецька