Справа № 211/5497/23
Провадження № 2-о/211/4/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бірж Д.В.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Красівська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою та просить суд встановити факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 , посилаючись на відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з підстави неможливості встановлення місця відкриття спадщини.В обґрунтування вимог зазначено, що після смерті матері відкрилась спадщина на земельні ділянки на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. У встановлений строк він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини. Так, з наявних у нотаріуса документів на час відкриття спадщини ОСОБА_2 не була зареєстрована на території Дніпропетровської області, оскільки 23.02.2022 знята з реєстраційного обліку по АДРЕСА_1 . За життя мати мала намір переїхати на постійне місце проживання до м. Н. Каховки Херсонської області, тому 23.02.2022 знялась з реєстраційного обліку у м. Кривому Розі, однак з початком війни переїзд виявився неможливим, поновити реєстрацію не мала можливості у зв`язку з перебоями у роботі державних реєстрів, а згодом вона захворіла та у лютому 2023 року померла. Тому з метою оформлення спадкових прав, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися.

До суду надійшла заява представника заявника адвоката Палішевої Н.О. про розгляд справи за її та заявника відсутності, на вимогах наполягає.

Представник Красівської сільської ради причини неявки суд не повідомив, заперечень проти вимог не надав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У частині першій статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 3,6169 гектарів та площею 3,6058 гектарів, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Красінська сільська рада, що належали померлій за життя на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 15.06.2021.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІПорядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Згідно пункту 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Заявник ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом та спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , однак постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори від 18 серпня 2023 року йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно тексту вказаної постанови нотаріуса, оглянувши сформовану державним нотаріусом довідку № 9556 від 05.05.2023 шляхом безпосереднього доступу до Реєстру Криворізької міської територіальної громади, встановлено, що ОСОБА_2 на момент смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не була та подальше місце реєстрації її проживання невідоме, а отже неможливо встановити й місце відкриття спадщини.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Зазначена правова норма відтворює загальний принцип заборони дискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання або місця перебування особи.

Аналіз наведених норм права та правила частини першої статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 глави 10 розділу ІІ Порядку, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місце знаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (пункт 1.14 глави 10 розділу ІІ Порядку).

Згідно підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Так, згідно наданих на запит суду копії спадкової справи № 212/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідки Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, останнє зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 зазначено за адресою: АДРЕСА_1 , звідки за життя ОСОБА_2 23.02.2022 була знята з реєстраційного обліку у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання, що і являється місцем відкриття спадщини в силу вищезазначеного.

Оскільки метою встановлення факту місця відкриття спадщини є необхідність реалізації права заявника на оформлення спадкового майна, вказаний факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку установлення місця відкриття спадщини, суд вважає можливим вимоги задовільнити.

Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-218, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 - повністю.

Встановити факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є останнє зареєстроване місце проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С. В. Ткаченко