ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1579/24 Справа № 203/3049/17 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу № 83 «Таксист» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу № 83 «Таксист» про стягнення надмірно сплачених грошей за житлово-комунальні послуги,

- за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу № 83 «Таксист»

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

20.08.2017 року ЖБК №83 «Таксист» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , зазначивши, що відповідачі не оплачують послуги, у результаті чого станом на 01.03.2019 утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути з від відповідачів, а саме: з ОСОБА_1 - 34 659,69 грн; з ОСОБА_7 - 33 264,21 грн; з ОСОБА_8 - 20 155,35 грн; з ОСОБА_9 - 28 678,38 грн; із ОСОБА_3 - 37 142,86 грн; з ОСОБА_6 - 47 211,68 грн.

28.11.2017 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ЖБК №83 «Таксист» про стягнення надміру сплачених за житлово-комунальні послуги коштів у сумі 6 788,20 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року позов Житлово-будівельному кооперативу №83 «Таксист» () до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу №83 «Таксист» про стягнення надміру сплачених за житлово-комунальні послуги коштів залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Житлово-будівельного кооперативу №83 «Таксист» скасовано та ухвалене нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

02.09.2022 року від Житлово-будівельного кооперативу №83 «Таксист» надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволення позовних вимог первісного позову та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було з`ясовано та досліджено у повній мірі всі необхідні факти для прийняття рішення у справі, порушено норми матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не врахував, що на загальних зборах затверджено методику нарахування внесків за послуги. Незалежно від того є особа членом кооперативу, чи особа є лише власником квартири. Всі послуги розраховуються однаково між усіма власниками квартир.

Відповідачі свої обов`язки щодо сплати за комунальні послуги у повній мірі не виконувати, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість, розрахунки якої є в матеріалах справи.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від відповідача-позивача ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України. У відзиві зазначено, що у договорі з ОСОБА_7 не було зазначено, за які саме комунальні послуги остання повинна вносити плату. Позивачем не надані до суду відомості, з чого саме складається заборгованість. Надані копії квитанцій за 2014 - 2017 рік, відповідно до яких ОСОБА_7 було сплачено комунальні послуги на загальну суму 39094, 86 грн. З урахування описаного законодавства просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України. У відзиві зазначено про безпідставність вимог апеляційної скарги. З урахування описаних обставин просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Від відповідачки ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України. У відзиві зазначено про безпідставність вимог апеляційної скарги. З урахування описаних обставин просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову до окремого відповідача не перевищує 50 000грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що, єдиними доказами, що, на думку позивача за первісним позовом, підтверджують суми коштів, сплачених відповідачами за надані їм послуги (отже, і правильність розрахунку суми позову), є оборотно-сальдові відомості по рахунку (т. 1 а.с.а.с. 175 - 178, 181 - 184, 187 - 190, 193 - 196, 199 - 202, 205 - 208, 211 - 214).

Суд першої інстанції при ухваленні у справі рішення не прийняв до уваги зазначені матеріали, оскільки вони не відповідають принципу належності (не містять ані підписів відповідальних посадових осіб, ані інших ознак, притаманних офіційним документам).

Зміст вказаних доказів цілком спростовується численними належними доказами (платіжні документи), наданими відповідачами на підтвердження оплат за спожиті ними послуги, а також розрахунком заборгованості, викладеним у позовній заяві, який взагалі не містить відомостей про кошти, внесені відповідачами в рахунок спожитих послуг.

Зміст первісної позовної заяви свідчить про те, що початок періоду, за який обраховано заборгованість, позивачем не визначено конкретною датою в часі. Це абсолютно підтверджується тим, що станом на формально початкову дату утворення заборгованості за кожним з відповідачів уже обліковується борг, що включено позивачем до остаточного розрахунку.

Викладене беззаперечно спотворює ціну позову і не може бути усунено судом самостійно. Протягом розгляду справи позивач за первісним позовом пояснити природу утворення початкової заборгованості не зміг.

Аналогічну позицію суд першої інстанції зайняв і з приводу зустрічних позовних вимог, оскільки позивачі у них також не надали суду належних, допустимих та достовірних доказів, із дотриманням принципу їх достатності (статті 77 - 80 ЦПК), порушення відповідачем їхніх прав споживачів житлово-комунальних послуг (насамперед, існування переплати за спожиті послуги за конкретний часовий проміжок тощо).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позови слід залишити без задоволення.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

За приписами частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Щодо заборгованості ОСОБА_7 , позивачем у розрахунку заборгованості на 16.03.2016 року (т.1 а.с.112) вказана сума 399, 24 грн. (розрахунок проведено 07.07.2017 року), разом із тим відповідачем надана копія квитанції (т.2 а.с.159), що ОСОБА_7 16.03.2016 року було сплачено квартплату ЖСК № 83 Таксист у сумі 596, 11 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив, що при поданні первісного позову позивачем не враховані виплати, яки були фактично виплачені відповідачами, те ж саме стосується й зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги на правильність рішення суду першої інстанції не впливають.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу № 83 «Таксист» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: