Справа №: 343/1646/18
Провадження №: 2/343/16/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

09 січня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

з участю адвокатів Ганича І.М. та Ватутіна І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь та гідність інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем в приміщенні «Нової Пошти», що знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 67 в м.Долина Івано-Франківської області, висловлену в грубій та образливій формі, зобов`язати відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили публічно вибачитись перед ним за грубе спілкування та нанесення образ і спростувати поширену ним 16.09.2017 року інформацію в такий же спосіб, в який вона була поширена, тобто в присутності працівників « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відвідувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які чули ці образливі слова, принести йому вибачення, а також зобов`язати відповідача після набрання рішенням суду законної сили опублікувати це вибачення в громадсько-політичному тижневику «Добра Справа», редакція якого знаходиться в АДРЕСА_1 , та в газеті «Свіча», редакція якої знаходиться на Майдані Січових Стрільців в м.Долина Івано-Франківської області, заборонити відповідачу вчиняти дії, які принижують його честь та гідність, що виражається в грубому, образливому та нецензурному спілкуванні з ним та розповсюдженні недостовірної інформації, а також стягнути з останнього 1 250 000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, транспортні витрати в сумі 1 200,00 грн., витрати на ксероксний папір в сумі 100,00 грн., витрати на СD-диски - 24,00 грн. та на заправку картриджа до ксерокса - 120,00 грн.

В судовому засіданні 09.01.2024 року позивач заявив відвід судді Лицуру І.М. про що також подав письмову заяву. Відвід головуючому мотивує існуванням обставин, що викликають сумнів в його неупередженості та об`єктивності. Так, судом під головуванням судді Лицура І.М. в даній справі було винесено ряд ухвал, які за його апеляційними скаргами скасовувалися апеляційною інстанцією. Зокрема, ухвала від 11.12.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення судової психологічної експертизи скасована постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2019 року, ухвала про залишення позовної заяви без розгляду від 05.07.2021 року скасована ухвалою апеляційного суду від 18.10.2021 року, ухвала від 29.03.2023 року скасована ухвалою апеляційного суду від 09.05.2023 року. Крім того, ухвалою суду від 04.11.2020 року незаконно скасовано заочне рішення в даній справі від 26.05.2020 року. При скасуванні даного рішення суд послався на те, що відповідачу не було відомо про призначене на 26.05.2020 року судове засідання та не взяв до уваги пояснення позивача, які це спростовували. 08 листопада 2018 року він перебував в приміщенні суду і зафіксував на відео, як відповідач ОСОБА_2 сидів в коридорі біля залу засідань № 4, де розглядає справи суддя Лицур І.М. Пізніше вони разом з ОСОБА_2 зайшли в кабінет судді, де він сказав вручити останньому повістку і суддя пообіцяв це зробити. За таких обставин він переконаний, що численні порушення норм процесуального права не на його користь обумовлені візитом ОСОБА_2 до судді, з яким, останній, на його думку, є добре знайомий, що викликає сумніви в безсторонності суду.

Представник позивача згідно ордеру серії ВС № 1182800 на надання правничої (правової) допомоги від 25.07.2023 року адвокат Ганич І.М. вказав, що його позиція не може суперечити позиції його клієнта, тому він подану заяву підтримує.

Представник відповідача згідно ордеру серії ІФ № 001599 на надання правової допомоги від 25.10.2020 року адвокат Ватутін І.П. просив відмовити в задоволенні заяви про відвід судді, оскільки вона є безпідставною та необґрунтованою. Дана справа розглядається судом ще з 2018 року і позивач систематично зловживає своїми правами та вчиняє дії, спрямовані на затягування розгляду справи, подавши більше 30 необгрунтованих заяв про відкладення судових засідань. Дана заява також спрямована на затягування судового розгляду, оскільки подана в порушення вимог ст. 39 ЦПК України і викладені в ній мотиви є неправдивими і надуманими.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши заяву про відвід та ознайомившись з матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що подана заява про відвід судді до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями ч.ч. 2,3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судом встановлено, що позивач подав заяву про відвід судді безпосередньо перед судовим засіданням, тому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України вона не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст. 36,37 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 36 вказаного кодексу передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В своїй поданій заяві про відвід свої сумніви в неупередженості та безсторонності суду позивач обґрунтовує тим, що де-які ранішепостановлені ухвали суду були скасовані, а також тим фактом, що судом незаконно скасовано своєю попереднє заочне рішення і фактом спілкування відповідача з суддею в робочому кабінеті, що мав місце 08.11.2018 року.

Суд вважає, що посилання позивача на факт скасування апеляційною інстанцією поставлених судом ухвал в розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді.

Що стосується посилання позивача на те, що суддя Лицур І.М. 08.11.2018 року спілкувався в робочому кабінеті з відповідачем ОСОБА_2 , то дане спілкування відбулося саме з ініціативи позивача, який зайшов разом з відповідачем в кабінет судді і стосувалося воно виключно дати призначення наступного судового засідання, а тому не може свідчити про упередженість чи необ`єктивність суду.

При цьому слід зазначити, що заява про відвід судді подана з грубими порушеннями визначених ст. 39 ЦПК України строків, а саме: більш як через 5 років з часу подачі в суд позовної заяви і відкриття провадження по справі та більш як через 3 роки з часу закриття підготовчого провадження та призначення її до судового розгляду.

Факт спілкування сторін з головуючим по справі, на який позивач посилається як на підставу відводу, також мав місце більше 5 років тому 08.11.2018 року та був достовірно відомий останньому.

Слід зазначити, що після події 08.11.2018 року судом було ухвалено заочне рішення від 26.05.2020 року, яким частково задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 63 760,50 грн., що спростовує твердження позивача про те, що суд надає перевагу одній із сторін.

Твердження позивача про те, що суд неоднаково ставиться до сторін по справі: його клопотання відхиляє, а клопотання відповідача задовольняє, спростовується також тим, що суд неодноразово задовольняв клопотання позивача, зокрема щодо багаторазового відкладення судових засідань, надання йому термінів для укладення угод з адвокатами, яких останній змінив вже 5 разів, долучення доказів та інших, а також відмовляв у задоволенні клопотань представника відповідача щодо витребування доказів, долучення документів, виклику експерта та інших.

В Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23 зазначено, що об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) це дискредитує суспільну довіру до судової влади.

Надаючи оцінку обґрунтованості поданої заяви про відвід судді, суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини вказав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Надані позивачем докази не підтверджують упередженість або необ`єктивність суду. Будь-яких доказів на підтвердження підстав, що можуть бути визнані будь-ким як пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи, що може бути підставою як для відводу, позивачем не надано, так як і не надано доказів і відомостей того, що суддя вчиняв незаконні дії під час розгляду справи, ігнорував законні вимоги сторони, створював перешкоди для реалізації процесуальних прав, нерівно ставився до сторін, нетактовно себе поводив, тощо.

Аналізуючи наведене, суд вважає заявлений відвід необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст.ст. 36,37,39,40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лицура І.М. у справі за його позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: