Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2436/24
Провадження № 2-н/711/285/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и в:

Представник Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просила видати судовий наказ, яким стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення в сумі 10 086,05 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 302,80 грн., а всього 10 388,85 грн.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 3 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями частин 1, 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Отже, правила пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України, щодо обов`язкового додавання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, виходячи зі змісту заявлених відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України грошових вимог, спрямовані на забезпечення безспірного характеру наказного провадження, а тому захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, яка виникла у боржників станом на 01.03.2024, заявником не додано копії договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за вказаний період.

Посилання заявника на те, що 01.03.2022 на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» (https://vodokanal-cherkasy.ck.ua) опубліковано Повідомлення про публічну пропозицію (оферту), Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення суд не приймає до уваги, оскільки заявник розраховує суму боргу за період, який передує даті розміщення тексту договору на офіційному веб-сайті заявника, будь-яких приміток стосовно зворотної дії у часі цього договору немає.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що особи, зазначені боржниками у даній справі, є власниками нерухомого майна.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Відтак, суддя приходить до висновку, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а тому, згідно пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 163, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами у спрощеному позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г. В. Булгакова