Справа № 727/2254/24
Провадження № 2/727/731/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м.Чернівці цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Зазначають, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавало послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , опалювальною площею 52,00 кв.м., особовий рахунок НОМЕР_1 .

Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуги з постачання теплової енергії визначається за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 року та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 450/13 від 23.06.2021 року, № 813/24 від 20.10.2021 року. Розмір тарифу та його зміни доводились до відповідачів регулярно і своєчасно.

Посилаються на те, що у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII - споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом та згідно ст.ст.64, 67, 156, 162 ЖК України споживач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок заявника оплату за теплопостачання його квартири.

Згідно п. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Однак, передбачених зазначеними нормами обов`язків відповідачі не виконують, внаслідок чого в них виникла заборгованість перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 01.03.2019 року по 31.12.2023 року в розмірі 22794,21 грн.

Також, згідно п. 6 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживачами, які отримують послуги теплопостачання здійснюється плата за абонентське обслуговування.

Відповідно до постанови КМУ від 21.08.2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування» для одного абонента платіж не може перевищувати 31,15 грн. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі.

Відповідачі не здійснювали плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого у них утворилась заборгованість в сумі 597,32 грн. за період з 01.11.2021р. по 31.12.2023 року.

На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідачі не відреагували, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості.

На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 22794,21 грн., плату за абонентське обслуговування в сумі 597,32 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутність.

Згідно спрямованої до суду відповіді на відзиву вказує, що враховуючи встановлені урядом карантинні обмеження, а також оголошений на всій території України воєнний стан, то строк позовної давності позивачем МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не був пропущений.

На основі викладеного просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась судом належним чином про час, дату і місце розгляду справи в суді, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак згідно спрямованої до суду представником відповідача заяви, остання просить суд розглянути справу у їх відсутність, без застосування технічних засобів, підтримує обставини викладені у відзиві на позов та просить суд частково задовольнити позовні вимоги та застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.03.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі за позовом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та призначено судове засідання на 27.03.2024 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, а також спрямовані до суду процесуальні документи, суд приходить до висновку, що позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії підлягає задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади ЧМР від 23.10.2023 року (а.с.8).

При цьому, в квартиру АДРЕСА_2 , позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення (опалювальна площа 39,90 кв.м., особовий рахунок НОМЕР_2 ) (а.с.7-8).

Теплова енергія надавалась до помешкання відповідачів протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуги з постачання теплової енергії визначається за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р. та за встановленими тарифами на послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 450/13 від 23.06.2021р., № 813/24 від 20.10.2021 р. Розмір тарифу та його зміни доводились до відповідачів регулярно і своєчасно.

За період часу з 01.03.2019 року по 31.12.2023 року відповідачі користувались послугами наданими позивачем з централізованого опалення, однак своєчасно не здійснювали оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у них утворилась заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 22794,21 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII - споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 6 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживачами, які отримують послуги теплопостачання здійснюється плата за абонентське обслуговування.

Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії.

МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розраховує плату за абонентське обслуговування згідно прямих фактичних витрат. Відповідно до постанови КМУ від 21.08.2019р. № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування» для одного абонента платіж не може перевищувати 31,15 грн. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі.

За період часу з 01.11.2021 року по 31.12.2023 року відповідачі також не здійснювали плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 597,32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.11).

Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 22794,21 грн. та плату за абонентське обслуговування в сумі 597,32 грн.

При цьому, суд вважає хибним клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про застосування до вищевказаних позовних вимог позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» наслідків спливу позовної давності, виходячи з наступного.

Так, за приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення із застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Згідно ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У застосуванні зазначених положень слід враховувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №907/50/16, в якій зазначено, що це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Проаналізувавши викладене, а також проаналізувавши характер спірних правовідносин, що полягають у стягненні заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивача полягають у стягненні заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.03.2019 року по 31.12.2023 року, то до вказаних правовідносин могло б бути частково застосовано наслідки спливу позовної давності, однак судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України було встановлено карантин.

Зазначена постанова була неодноразово продовжена КМУ і остаточно була відмінена лише 30 червня 2023 року (постанова Кабінету Міністрів України від 26 червня 2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).

При цьому, на період дії карантину урядом було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12, за змістом якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину.

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що законом №2120-ІХ від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено п.19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Тому, з урахуванням того, що з 24.02.2022 року на території України запроваджено воєнний стан, з цього часу строк позовної давності також продовжено у зв`язку з воєнним станом.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що строки позовної давності були неодноразово перервані внаслідок введеного урядом 11 березня 2020 року карантину та запроваджено 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану, то суд приходить до висновку, що строк позовної давності не був пропущений позивачем МКП «Чернівцітеплокомуненерго».

Отже, у даній справі відсутні визначені законом підстави для застосування наслідків спливу позовної давності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії - єобґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн., а саме по 1514,00 грн. з кожної.

На підставі викладеного, керуючись .ст.256, 257, 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст.7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-284, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» на р/ НОМЕР_3 в філії Чернівецького облуправління АТ «Ощадбанк» м.Чернівці, МФО 356334, код 34519280 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 22794,21 (двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривні (двадцять одну) копійку.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» на р/р НОМЕР_4 в AT «ПриватБанк» м. Чернівці, МФО 356334, код 34519280 плату за абонентське обслуговування в розмірі 597,32 (п`ятсот дев`яносто дві) гривні (тридцять дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» на р/ НОМЕР_5 в філії Чернівецького облуправління АТ «Ощадбанк» м.Чернівці, МФО 356334, код 34519280 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень, а саме по 1514,00 (одній тисячі п`ятсот чотирнадцяь) гривень з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 26 квітня 2024 року.

СУДДЯ: