Справа № 587/2879/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: служба у справах дітей Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання сина,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з даною заявою мотивуючи її тим, що з 2017 року самостійно виховує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини, шлюб з яким розірвано, у 2017 році виїхав до Польщі, де має право на постійне проживання на території даної країни. Оскільки вона з 12.05.2022 року мобілізована до лав Збройних Сил України та проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_1, то встановлення факту самостійного виховання дитини дасть їй право на звільнення від проходження військової служби під час дії воєнного стану.

В судове засідання заявниця не з`явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала повністю.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти заяви не заперечують.

Представник служби у справах дітей Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив справу слухати без їх участі, проти заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.

В суді встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.7).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/2192/18 від 01.10.2018 року шлюб між заявницею і ОСОБА_2 розірваний ( а.с.8)

Відповідно до довідки № 2/5580 від 03.10.2023 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2022 року ( а.с.5)

Згідно довідки виконавчого комітету Н.Сироватської сільської ради Сумського району № 374 від 27.09.2023 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та має склад сім`ї син ОСОБА_3 , 2015 р.н., мати ОСОБА_6 , 1968 р.н., батько ОСОБА_7 , 1969 р.н. ( а.с.11).

Відповідно до довідки Н.Сироватського ліцею ім.Б.Грінченка № 01-14/196 від 03.10.2023 року учень 2-А класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Н.Сироватському ліцею ім.Б.Грінченка про те батько не приймає участі у вихованні дитини ( а.с.12)

Згідно акту обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_1 від 10.11.2023 року для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина забезпечена всім необхідним для розвитку та виховання ( а.с.20)

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідноч.2ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, як встановлено судом, заявниця та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбних відносин в них народилась дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає та перебуває по теперішній час на утриманні матері.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_2 ( батько дитини) не заперечує факту проживання та перебування на вихованні з матір`ю спільної дитини.

Однак, як встановлено судом, у заявниці виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в подальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для її звільнення з лав Збройних Сил України.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги повне визнання вимог батьком дитини, та ту обставину, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявниці для використання її права на звільнення з лав Збройних Сил України суд вважає, що вимога про встановлення факту самостійного виховання матір`ю дитини підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час заявниця потребує юридичного закріплення у відповідному рішенні суду факту самостійного виховання нею неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення заявленої вимоги.

Керуючись ст.ст. 4-13, 76-81, 89, 141-142, 151, 157, 161, 206,211, 258-259, 264- 265, 272, 280-281, 315 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт самостійного виховання ОСОБА_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко