Провадження № 2/638/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Хайкін В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данило Сергій Михайлович з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, згідно прохальної частини якого просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.02.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблено відповідний актовий запис №286; поділити спільне майно подружжя, яке було набуто під час шлюбу.

Суд, розглянувши позовну заяву в частині розірвання шлюбу, дійшов до наступних висновків.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 25.12.2023 року представник позивача адвокат Данило С.М., який діє на підставі ордеру серії АХ № 1159598 в інтересах позивача, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 07 лютого 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 286. Вказану цивільну справу ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.12.2023 року передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова (справа №644/10141/23, провадження №2/644/3571/23).

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України, позовна заява повертається, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Згідно частини 7 статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, оскільки в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про постановлення ухвали про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення заяви або залишення без розгляду справи №644/10141/23, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу підлягає поверненню на підставі пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Щодо позовної вимоги про поділ майна, суд зазначає наступне.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 177 ЦПК України.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог статті 175 ЦПК України, а саме: заява, зокрема, повинна містити: ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (пункт 2 частини 3 статті 175 ЦПК України); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини 3 статті 175 ЦПК України).

Згідно пунктів 2, 9, 10 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року (з наступними змінами і доповненнями), вартість спірного майна у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, визначається за погодженням сторін, а при його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

За таких обставин ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Згідно статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, позивач повинен був провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок) про ринкову оцінку вартості нерухомого майна.

Тобто, суд зазначає, що позивачем не зазначено об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, не підтверджено вартість об`єктів права спільного майна подружжя.

Крім того, згідно з частини 5 статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Така ж позиція зазначена у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно з яким у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У позовній заяві не вказано майно, яке входить до складу спільного майна подружжя, яке набуто під час шлюбу, як і не долучено жодних доказів, які свідчать про спільне майно подружжя, яке набуте під час шлюбу, його місцезнаходження.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем ціна позову, тобто вартість спірного майна, зазначена, проте підтверджуючих доказів його вартості та наявності спільного майна подружжя, яке набуто під час шлюбу зовсім не зазначено, суд позбавлений можливості визначити суму судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу.

З огляду на викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір» для позовної вимоги про поділ майна при розірванні шлюбу з урахуванням ціни позову.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині поділу майна подружжя залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення позивачу ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених вище недоліків заява вважатиметься не поданою та буде повернуто.

В частині повернення позовної заяви про розірвання шлюбу, ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частини ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: