Провадження № 2/161/720/24

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Грень А.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, третя особа - ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , про визнання права власності на житло,

в с т а н о в и в:

04.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про визнання права власності на житло, третя особа - ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У встановлений в ухвалі суду строк, відповідач подав відзив на позовну заяву.

В судові засідання, які були призначені на 07 березня 2024 року о 11 год. 00 хв., 18 квітня 2024 року о 12 год. 00 хв. позивач та його представник не з`явились, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа та телефонограмою (а.с.60, 71).

У відповідності ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

06.03.2024 року та 16.04.2024 року, на адресу суду від представника позивача надійшли клопотання про відкладення судових засідань, призначених на 07.03.2024 року та 18.04.2024 року, посилаючись на зайнятість у інших судових процесах(а.с.63-68, 75-79).

Таким чином, і позивачу і його представнику було достовірно відомо про два останні судові засідання, однак до суду останній не з`явився і заяви про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача не подавав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9536св21).

Таким чином, суд вважає, що представник позивача, достовірно знаючи про судове засідання, повторно не з`явився на розгляд справи, що призводить до безпідставного затягування розгляду вищезазначеної цивільної справи та порушення розумних строків її розгляду.

Крім того, заяви від позивача та його представника про розгляд справи у їх відсутності, до суду, також, не надходили.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 , слід залишити без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, третя особа - ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , про визнання права власності на житло.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 18 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.М. Пахолюк