Справа № 587/15/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

03 січня 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю « Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», боржник: ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2024 року до Сумського районного суду Сумської області представник заявника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернувся з вказаною заявою.

Згідно ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року за № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з газопостачанням. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Аналогічних висновків щодо застосування відповідних норм права дійшов також Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт споживача за адресою: АДРЕСА_1 за яким виникла заборгованість по оплаті за вказані послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми.

Як вбачається Відповіді №391875 від 03.01.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру адреса реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 (а.с.24).

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми, оскільки об`єкт споживача за яким виникла заборгованість по оплаті за вказані послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми та місце реєстрації відповідача на території Ковпаківського району м. Суми.

Керуючись ст.ст. 27, 162, 165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», боржник: ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ направити за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми (вул. Першотравнева, буд. 12, м. Суми,40030).

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Степаненко