Провадження № 6/761/588/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Мальцева Д.А.,

секретаря судового засідання - Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», стягувач: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача,-

В С Т А Н О В И В:

06.02.2024 до Шевченківського районного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» із заявою про заміну сторони стягувача.

Подану заяву обґрунтовує тим, що 17.03.2020 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/38085/19 позовні вимоги Первісного кредитора до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

29 серпня 2023 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 6-2023.

На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

06.02.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату та час засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони стягувача.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, перевіривши наведені сторонами доводи щодо підстав заміни сторони стягувача, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 березня 2020 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/38085/19 позовні вимоги Первісного кредитора до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/3248513 від 20.03.2018 року - задоволено.

29 серпня 2023 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2-2023, відповідно до умов якого, АТ «Креді Агріколь Банк» відступає ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» належні АТ «Креді Агріколь Банк», а ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» приймає належні АТ «Креді Агріколь Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Додатку №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною.

На підставі вищенаведеного, для встановлення факту відступлення права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» суду необхідно встановити факт відступлення права вимоги по договору, дату відступлення права вимоги, якою, згідно з умовами договору, є дата підписання відповідного акту прийому-передачі, а також встановити, які саме права вимоги передаються.

Так, за умовами Договору про відступлення прав вимоги № 6-2023 від 29.08.2023, згідно з п. 2.1., на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Досліджуючи Пункт 4.1 Договору про відступлення прав вимоги № 6-2023 від 29.08.2023 було встановлено, що Вартість прав вимоги, належна до сплати Первісному кредитору складає 5,00% від суми заборгованості.

Заявник, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», 20.09.2023 року сплатив на користь АТ «Креді Агріколь Банк» 76 437,66 грн. за відступлення права вимоги згідно договору № 6-2023 від 29.08.2023, що підтверджується квитанцією №2204 від 20.09.2023.

За загальним правилом, встановленим ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частиною 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.

Аналіз зазначених норм Конституції, положень цивільного закону, які регулюють зобов`язальні відносини, положень цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також норм ЗУ «Про виконавче провадження», в їх сукупності дає підстави вважати, що оскільки судове рішення знаходиться на стадії виконання, наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження не має правового значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», стягувач: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 431, 442 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», стягувач: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача - задовольнити у повному обсязі.

Замінити первісного стягувача Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 17-Б, ) щодо виконання рішення, яке ухвалив Шевченківський районний суд м. Києва у справі № 761/38085/19 від 17.03.2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: