ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року

м.Черкаси

Справа № 699/115/23
Провадження № 22-ц/821/341/24
категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.,

секретаря - Ярошенка Б.М.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

треті особи за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шульги Павла Миколайовича на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

20 січня 2023 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «ПриватБанк») через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір CSK0GK00000192 від 31.07.2007.

Згідно з укладеним кредитним договором позивач зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 27 343,47 доларів США на строк до 01.08.2027, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

Відповідно до цього договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати ОСОБА_1 повинен надавати Банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, який складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії та інших витрат відповідно до кредитного договору.

Сторони передбачили, що у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 27 343,47 доларів США.

Як забезпечення виконання зобов`язань за договором С5КОСК00000192 між позивачем та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 .

Вказує, що відповідачі несуть відповідальність як солідарні боржники.

ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, тому Банк звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 з відповідачів було стягнуто заборгованість станом на 26.01.2015 у розмірі 13 908,70 доларів США.

Позивач зазначає, що ухвалення цього судового рішення від 20.07.2021 не свідчить про припинення між сторонами договірних правовідносин та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

Позивач стверджує, що вказане рішення суду боржниками не виконано.

Розмір заборгованості становить 13 908,70 доларів США. Від цього розміру заборгованості позивач вирахував 3% річних за період з 20.07.2021 до 09.12.2022, які дорівнюють 580,74 доларів США.

На підставі наведеного, позивач просив суд ухвалити рішення про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанку» заборгованість за кредитним договором від 31.07.2007 № С5К0СК00000192 за період з 20.07.2021 по 09.12.2022 у виді 3% річних від простроченої суми у розмірі 580,74 доларів США. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати.

20 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шульга П.М. через засоби поштового зв`язку звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії.

Зустрічна позовна заява мотивна тим, що 31.07.2007 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір CSK0GK00000192, відповідно до умов якого відповідачем надано кредитні кошти у сумі 20 000 доларів США. Предметом забезпечення є житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Фінансовими поручителями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

23.04.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» відповідно до якого ОСОБА_1 отримав право на проведення реструктуризації кредиту в іноземній валюті.

З огляду на вказане 25.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про реструктуризацію боргу, однак 08.02.2022 отримав відповідь від Банку, якою було відмовлено у проведенні реструктуризації.

При цьому звертає увагу на те, що положеннями вище зазначеного закону передбачено, що після проведення реструктуризації збільшення суми кредиту на суму простроченого зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або на суму пені забороняється.

На підставі наведеного, представник позивача за зустрічним позовом просить суд: визнати незаконним рішення АТ КБ «Приватбанк» за вих. № 20.1.0.0.0./7-220105/26106 від 10.01.2022, згідно з яким за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 Банк повідомляє про відмову у проведенні реструктуризації; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 згідно з пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 (на умовах та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду віж 11 квітня 2023 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити діїдо спільного розгляду із первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Об`єднано в одне провадження судові справи № 699/115/23 та №699/297/23 та присвоєно № 699/115/23.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року первісний позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 20.07.2021 до 23.02.2022 у розмірі 250,36 доларів США.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 385,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 385,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 385,69 грн.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що позивачем за зустрічним позовом не було надано Банку всіх необхідних документів, які необхідні для проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом, тому суд вважав, що АТ КБ «ПриватБанк» правомірно відмовив ОСОБА_1 у реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку за первісним позовом, суд першої інстанції виходив із того, що Банк має право застосовувати передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки, проте суд вважав, що вони можуть бути застосовані лише з 20.07.2021 та до 23.02.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шульга П.М., посилаючись на незаконність рішення суду, просив скасувати рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року та ухвали нове рішення, яким зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити, а в задоволенні первісної позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд у 4 абзаці сторінки 8 рішення помилково зробив висновок, що ОСОБА_1 не надав додаткових пояснень Банку з приводу складу сім`ї у своїй заяві.

Суд не звернув увагу на те, що звертаючись до Банку із заявою про проведення реструктирізації було надано акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 31.08.2021, даний акт підписаний соціальним інспектором, згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_2 , але проживає по АДРЕСА_3 . Також надано довідку про склад сім`ї від 31.08.2021 виданку ВК Стеблівської селищної ради про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , але не проживає за вказаною адресою.

Суд у рішенні не правильно ототожнив поняття звільнення від обов`язку проведення реструктуризації і відмова у проведенні реструктуризації. Абзацом 10 підпункту 4 пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено чітко підстави для відмови у проведенні реструктуризації.

Суд не звернув увагу на підпункт 12 пункт 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого банк після отримання заяви про реструктуризацію повинен не пізніше 60 днів зробити обчислення необхідні для реструктуризації. Заяву від 25.10.2021 отримано Банком 03.11.2021, Банк повинен зробити розрахунки не пізніше 03.01.2022, Банк 10.01.2022 направив відмову, вказавши, що заявник не надав інформацію з Державного реєстру речових прав відносно ОСОБА_3 , 16.02.2022 скаржник направив документи, про які Банк вказав у відмові, але відповідь не отримав.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд вказав, що позивач за зустрічним позовом не довів відсутніть простроченої заборгованості станом на 01.01.2014, проте обов`язку про надання будь-якого розрахунку боргу у позичальника немає.

Суд не взяв до уваги, що Банк відмовив у реструктуризації у зв`язку з тим, що позичальник не надав інформацію з Державного реєстру речових прав. Інших підстав на відмову не було.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 31.07.2007 було укладено кредитний договір № CSK0GK00000192, відповідно до якого Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит на придбання житла та на сплату страхових платежів у розмірі 24 545,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту щомісяця в період сплати в розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, а ОСОБА_1 зобов`язався провести погашення кредиту, процентів та інших платежів в порядку, сумах і строки, передбачені договором (а.с. 15-17).

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 31.07.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є будинок загальною площею 94.2 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-63).

Для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед Банком за договором № CSK0GK00000192 було укладено договори поруки від 27.04.2011 між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 та між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 .

Предметом цих договорів поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 та додаткової угоди до кредитного договору від 22.04.2011 (а.с. 19-20, 21-22).

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, яке набрало законної сили 25.08.2021, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 станом на 26.01.2015 у розмірі 13 908,70 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 469,89 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 318,81 доларів США (а.с. 6-12).

У зв`язку з невиконанням відповідачами рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, позивач нарахував 3% річних на наявну заборгованість у розмірі 13 908,70 доларів США за період з дати ухвалення судом вищевказаного рішення, а саме, з 20.07.2021 до 09.12.2022 (13 908,70 х 3% х 508 / 365 /100).

Відповідно до розрахунку АТ КБ «ПриватБанк» 3% річних дорівнюють 580,74 доларам США (а.с.13).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 25.10.2021 засобами «Укрпошти» звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про реструктуризацію, у якій просив на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» провести реструктуризацію фінансових зобов`язань, що виникли за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 (а.с. 76-82).

Згідно з описом вкладень до заяви про реструктуризацію позивач додав довідку про склад сім`ї; акт обстеження матеріально-побутових умов від 31.08.2021; довідки про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання членів своєї сім`ї; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів відносно себе та членів своєї сім`ї; копії свого паспорта та паспортів членів своєї сім`ї; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відносно себе та членів своєї сім`ї; рішення суду від 20.07.2021 (а.с. 80-81).

З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 17.11.2021 на вказану заяву про реструктуризацію вбачається, що відповідачу було рекомендовано для проведення переговорів звернутися до відповідального співробітника Банку (а.с. 83).

29.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Національного банку України та просив зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію фінансових зобов`язань, що виникли за договором про надання іпотечного кредиту від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 (а.с. 84-86).

АТ КБ «ПриватБанк» у відповіді від 10.01.2022 відмовив ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації кредиту, мотивуючи свою відмову ненаданням заявником необхідних для проведення реструктуризації документів, надання яких передбачено законодавством.

У відповіді-відмові зазначено, що з наданих ОСОБА_1 документів, зокрема з довідки про склад сім`ї, вбачається, що до складу зареєстрованих осіб в об`єкті нерухомості, що переданий у забезпечення Банку, входять: - ОСОБА_1 , 1955 року народження, ОСОБА_2 , 1958 року народження, ОСОБА_3 , 1987 року народження, ОСОБА_3 , 1978 року народження. Однак, ОСОБА_1 не надав на розгляд розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно члена сім`ї ОСОБА_3 , 1978 року народження (а.с. 87-88).

16.02.2021 ОСОБА_1 додатково направив АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку ще одну заяву, до якої додав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно ОСОБА_3 та довідку про свої доходи за період січень-грудень 2021 (а.с. 89-96).

Згідно з інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що у Реєстрах відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 прав на нерухоме майно (а.с. 87-88). (а.с. 107-111).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем за зустрічним позовом не було надано Банку всіх необхідних документів, які необхідні для проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом, а саме ОСОБА_1 не виконав вимоги підпункту 4 пункту 7 щодо надання Банку розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена своїє сім`ї, зазначеного у наданій ОСОБА_1 довідці про склад сім`ї, тому Банк правомірно відмовив ОСОБА_1 у реструктуризації.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 17 цього Закону кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX).

Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

- у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобовязань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

- у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Отже, відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» або не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Абзац підпункту 3 пункту Закону України «Про споживче кредитування» встановлює позичальникові додатковий строк - до двох місяців на звернення із заявою про реструктуризацію і не обмежує його права на звернення із такою заявою у тримісячний термін з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування».

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 25.10.2021 засобами «Укрпошти» звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про реструктуризацію, у якій просив на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» провести реструктуризацію фінансових зобов`язань, що виникли за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192.

До заяви ОСОБА_1 долучив: довідку про склад сім`ї; акт обстеження матеріально-побутових умов від 31.08.2021; довідку про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання членів своєї сім`ї; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів відносно себе та членів своєї сім`ї; копію свого паспорта та паспортів членів своєї сім`ї; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відносно себе та членів своєї сім`ї; рішення суду від 20.07.2021.

Листом від 17.11.2021 АТ КБ «ПриватБанк» рекомендовано ОСОБА_1 для проведення переговорів звернутися до відповідального співробітника Банку.

Водночас 29.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до НБУ та просив зобов`язати ПриватБанк провести реструктуризацію фінансових зобов`язань, що виникли за договором про надання іпотечного кредиту від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 .

Листом від 10.01.2022 АТ КБ «ПриватБанк» відмовив ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації у зв'язку з ненаданням заявником необхідних для проведення рекструктуризації документів, надання яких передбачено законодавством України.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).

Так, у відповідності до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги Закону України «Про споживче кредитування», не надав Банку разом із заявою для проведення реструктуризації, зокрема, розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно його сина ОСОБА_3 , 1978 року народження, який зазначений у довідці про склад сім`ї, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» правомірно відмовив ОСОБА_1 у реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192.

При цьому, судом вірно зазначено, що ОСОБА_1 не був позбавлений права на подання Банку вказаної інформації.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що звертаючись до Банку із заявою про проведення реструктирізації було надано акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 31.08.2021, даний акт підписаний соціальним інспектором, згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_2 , але проживає по АДРЕСА_3 , а також надано довідку про склад сім`ї від 31.08.2021 видану ВК Стеблівської селищної ради про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , але не проживає за вказаною адресою, не варті уваги, оскільки Законом України «Про спложивче кредитування» чітко визначено перелік документів, які необхідні для проведення реструктуризації, зокрема і розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

Доводи скаржника, що Банк 10.01.2022 направив відмову, вказавши, що заявник не надав інформацію з Державного реєстру речових прав відносно ОСОБА_3 , 1978 року народження, 16.02.2022 ОСОБА_1 направив документи, про які Банк вказав у відмові, які отримані Банком 21.02.2022, проте відповідь не отримав, не варті уваги, оскільки заява ОСОБА_1 про проведення реструктуризації від 25.10.2021 розглянута Банком та надана відмова у її проведенні за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті,у вигляді листа від 10.01.2022. При цьому суд першої інстанції врахував і те, що ОСОБА_1 , не оскарживши відмову Банку, направив 16.02.2022 останньому ці документи, фактично визнавши правомірність вимог.

В апеляційній скарзі скаржник також зазначає про те, що суд, відмовляючи у зустрічному позові, послався на те, що ОСОБА_1 не довів відсутність у нього простроченої заборгованості станом на 01.01.2014, проте Банк відмовив у реструктуризації з тих підстав, що позичальник не надав інформацію з Державного реєстру речових прав, інших підстав на відмову не було.

Дані доводи скарги колегія суддів відхиляє, оскільки судом правомірно було враховано заперечення представника Банку який наголосив на тому, що Банк відмовив у реструктуризації у зв`язку з неподанням всіх необхідних для реструктуризації кредиту документів, при цьому Банк не переходив до дослідження питання по суті, а саме щодо наявності чи відсутності вищевказаних обов`язкових умов для реструктуризації.

За викладеного, враховуючи заявлену ОСОБА_1 вимогу про ухвалення рішення, зокрема щодо зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 згідно з пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 (на умовах та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021), приведені вимоги закону, те що ОСОБА_1 мав подати повний перелік документів разом із своєю першою заявою від 25.10.2023, що додаткове надання документів чинним законом не передбачено, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не довів наявність всіх обов`язкових умов для проведення реструктуризації його заборгованості за кредитним договором, а отже не довів наявність підстав для задоволення даної позовної вимоги.

Крім того, в апеляційній скарзі представником ОСОБА_1 - адвокатом Шульгою П.М. не зазначено в чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову, проте у прохальній частині скаржник просить судове рішення в частині первісного позову скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 31.07.2007 було укладено кредитний договір № CSK0GK00000192.

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 31.07.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є будинок загальною площею 94.2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-63).

Для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед Банком за договором № CSK0GK00000192 було укладено договори поруки від 27.04.2011 між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 та між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3

ОСОБА_1 умови кредитного договору № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 не виконував належним чином, тому Банк змушений був звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, яке набрало законної сили 25.08.2021, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 станом на 26.01.2015 у розмірі 13 908,70 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 469,89 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 318,81 доларів США.

Із матеріалів справи також вбачається, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 у справі № 699/335/15-ц відповідачами у добровільному порядку не виконане на час звернення Банку з даним позовом.

Банк у позовній заяві посилався на те, що відповідачами рішення суду не виконується належним чином, тому він не позбавлений права на стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України. При цьому Банком було надано розрахунок заборгованост, відповідно якого, виходячи з суми заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192, 3% річних становить 580,74 доларів США.

Отже, враховуючи встановлені при розгляді даної справи фактичні обставини, а також викладені вище норми матеріального права, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції у даній справі по суті первісного позову, оскільки грошові зобов`язання по оплаті кредитної заборгованості, визначеної рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, у належні строки боржники не виконали, тому на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягає до сплатити кредитору три проценти річних від простроченої суми.

Водночас колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що підлягає до стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 3% річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 № С5К0СК00000192 у розмірі 250,36 доларів США, саме не у визначений Банком період, а за період з 20.07.2021 до 23.02.2022.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шульги Павла Миколайовича - залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 березня 2024 року

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко