Справа № 530/2038/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.03.2024 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., присяжних Василинки С.П., Вітренко Н.В., секретаря Тараненко Т.І., представника заявника адвоката Новікової-Фесенко М.О., розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Зіньків, цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, місце знаходження: м.Полтава, вул.Шевченка, 5, Полтавської області; Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: м.Полтава, вул.Української Повстанської Армії про усиновлення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області із заявою про усиновлення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, заміжня, власних дітей не має, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , військовослужбовець та бажає усиновити дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 02.05.2022 року №37 про встановлення опіки над дитиною позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку над дитиною позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 .. Призначено опікуном дитини, ОСОБА_4 .. 13.07.2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 . ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 і разом з нею за вищевказаною адресою проживають: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно висновку служби у справах дітей Полтавської РДА Полтавської області від 09.11.2023 року № Г-01-18/238 вирішено за доцільне, що ОСОБА_1 може бути усиновлювачем дитини позбавленої батьківського піклування жіночої статі віком від 3-до 4 років. У зв`язку з вищевикладеним заявник звернулася до суду з заявою про оголошення її усиновлювачем дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до актового запису про народження дитини та записати ОСОБА_1 - матір`ю дитини, змінивши прізвище дитини на з ' ОСОБА_6 ' на '

ОСОБА_7 судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Новікова-Фесенко М.О. заяву підтримали, послалися на обставини викладені в заяві, заінтересовані особи: ОСОБА_2 не заперечував стосовно задоволення заяви, представник Служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області з`явився, проти задоволення заяви не заперечував, вважає доцільним задоволити заявлені вимоги з урахуванням висновку про доцільність усиновлення, представник заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ( а.с.72,91).

Заслухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованих осіб, вивчивши наявні матеріали справи, давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 10-13 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов"язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов"язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз"яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов"язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов"язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України, встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов"язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов"язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов"язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов"язковою для суду.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об"єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до вимог ст.224 СК України суд враховує обставини, що мають істотне значення при постановленні рішення про усиновлення дитини.

В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 ,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 ( а.с.8). ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками є: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (відомості про батька записані згідно ст.135 СК України), що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 (а.с.26). Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.12.2021 року, ОСОБА_8 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради (а.с.31-34).

ОСОБА_2 дав згоду на усиновлення його дружиною ОСОБА_1 малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено заявою від 07.11.2023 року, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Піскун А.Ю., яка зареєстрована в реєстрі за № 850 (а.с.15). Розпорядженням голови Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області № 223 від 10.11.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.37). Відповідно до висновку служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації від 09.11.2023 року № Г-01-18/238 служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації вважає, доцільним усиновлення та відповідність інтересам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянкою ОСОБА_1 (а.с.47-48). Згідно висновку Полтавської районної військової адміністрації Полтавської області від 17.11.2023 року № 01-37/2175 є доцільним усиновлення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність його інтересам дитини (а.с.49-50). Згідно висновку в/ч НОМЕР_4 про стан здоров`я ОСОБА_1 від 18.09.2023 року, остання має придатний стан здоров`я (а.с.9). Згідно висновку в/ч НОМЕР_4 про стан здоров`я ОСОБА_2 від 19.09.2023 року, останній має придатний стан здоров`я (а.с.18). Сім`я ОСОБА_5 проживає разом у власному будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11). ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 та має середньомісячну заробітну плату, яка станом на серпень 2023 року становить 50585,88 грн. (а.с.14). Заявник не притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, медичних протипоказань для усиновлення не має, будинок обладнаний всіма зручностями для утримання та виховання дитини. З правовими наслідками усиновлення заявник ознайомлена.

Відповідно до ст. 207 СК України усиновлення є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду.

Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Згідно з ст. 211 СК України усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років.

Статтею 219 СК України передбачено випадки, коли згода батьків на усиновлення не потрібна, зокрема, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

На підставі ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

На підставі ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. У відповідності до ч. 1 ст. 221 СК України на усиновлення дитини, над якою встановлено опіку або піклування, а також на усиновлення дитини, над батьками якої встановлено опіку або піклування, потрібна письмова згода опікуна або піклувальника, незалежно від згоди батьків.

Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Згідно положень ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до ст. 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого ч. 4 ст. 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно з частинами 2, 3, 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище заявника, суд встановив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, її намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення провадиться у найвищих інтересах дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя.

Також суд встановив, що заявник раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, є військовослужбовцем, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має, є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини.

Суд, вважає неможливим та недоцільним з`ясування волі дитини на усиновлення, оскільки за своїм віком вона не в змозі чітко і ясно висловити свою згоду на усиновлення, не може усвідомлювати значення усиновлення.

Відповідно до висновку служби в справах дітей Полтавської районної державної адміністрації від 09.11.2023 року № Г-01-18/238 служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації вважає, доцільним усиновлення та відповідність інтересам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянкою ОСОБА_1 . Із доданого медичного висновку про стан здоров`я дитини вбачається, що фізичний і розумовий розвиток дитини відповідає її вікові.

Суд, також вважає за можливе у відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України задовольнити прохання заявника та змінити дитині прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 », записати заявника матір`ю усиновленої дитини, про що внести зміни до актового запису про народження дитини.

Згідно з ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконала всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, вони відповідають вимогам щодо особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 208, 211, 223, 224, 225, 229, 231, 232, 233 СК України, Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), Конвенцією про права дитини від 27.02.1991 року, ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263, 264, 265, 293, 294, 313, 314 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, місце знаходження: м.Полтава, вул.Шевченка, 5, Полтавської області; Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: м.Полтава, вул.Української Повстанської Армії про усиновлення-задоволити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Погарщина, Лохвицького району, Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_5 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України усиновлювачем дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в місті Полтава, Україна.

Внести зміни до актового запису № 847 про народження усиновленої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 30.10.2020 року Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми) змінивши наступні відомості в графі "мати" записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Погарщина Лохвицького району Полтавської області , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, відповідно змінивши їй прізвище, з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_5 ".

Залишити без змін ім`я, по- батькові, дату та місце народження дитини.

Видати нове свідоцтво про народження з урахуванням вище зазначених змін.

Свідоцтво про народження, що було видане раніше - анулювати.

Копію рішення суду після вступу його в законну силу направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних змін прізвища, по-батькові усиновленої дитини та даних про її матір до Книги реєстрації народжень та видачі нового свідоцтва про народження дитини.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис.

Присяжні: підпис С.П. Василинка

підпис Н.В. Вітренко

З оригіналом вірно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко