РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2176/24

Номер провадження 2/495/1781/2024

28 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Савицького С.І.,

при секретарі Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокозацької сільської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просить визнати за мною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 право власності, в порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку № НОМЕР_2 в масиві №39 кадастровий № :01:001:0387 площею 4,16 га., яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеська область та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №159056, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 24.12.2004 року.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Позивач у своїй заяві вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 видане Білгород-Дністровським міськрайонний відділом реєстрації актів цивільного стану Головного тереторіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1409, від 05 грудня 2019р.

Той факт, що померла була його мамою підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , місце реєстрації Руськоіванівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

Після смерті мати відкрилася спадщина у вигляді:

- земельної ділянки площею 4,16 га, масив № НОМЕР_5 , ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер №:01:001:0387, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеська область та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №159056, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 24.12.2004 року.

За життя 10.10.2007 року в Руськоіванівській сільській раді ОСОБА_2 склала та посвідчила заповіт на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого земельну ділянку згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №159056 площею 4,16 га заповіла мені. Цей заповіт був посвідчений секретарем Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №150.

Він рахує, що фактично прийняв спадщину після померлої мати, оскільки користуюсь спадковим майном, здійснює всі платежі та отримую орендну плату..

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має змоги оскільки відсутні у нього оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Звернувшись до приватного нотаріуса Холудєєвої С.М. Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області йому було рекомендовано звернутися до суду, за захистом своїх спадкових прав.

Рух справи у суді.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив розглядати справу згідно вимог діючого законодавства України.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 видане Білгород-Дністровським міськрайонний відділом реєстрації актів цивільного стану Головного тереторіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1409, від 05 грудня 2019р.

Той факт, що померла була його мамою підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , місце реєстрації Руськоіванівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

Після смерті мати відкрилася спадщина у вигляді:

- земельної ділянки площею 4,16 га, масив № НОМЕР_5 , ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий номер №:01:001:0387, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеська область та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №159056, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 24.12.2004 року.

За життя 10.10.2007 року в Руськоіванівській сільській раді ОСОБА_2 склала та посвідчила заповіт на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого земельну ділянку згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №159056 площею 4,16 га заповіла мені. Цей заповіт був посвідчений секретарем Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №150.

Позивач рахує, що фактично прийняв спадщину після померлої мати, оскільки користуюсь спадковим майном, здійснює всі платежі та отримую орендну плату..

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має змоги оскільки відсутні у нього оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Звернувшись до приватного нотаріуса Холудєєвої С.М. Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області позивачу було рекомендовано звернутися до суду, за захистом своїх спадкових прав.

На звернення суду до нотаріуса, останній повідомив, що згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не заводилась.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Позивач фактично прийняв спадщину після померлої, користуються спадковим майном, здійснюють всі платежі.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) в фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом задоволення цивільного позову та визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 19, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 в масиві №39 кадастровий № :01:001:0387 площею 4,16 га., яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеська область та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №159056, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 24.12.2004 року, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С.І. Савицький