справа № 166/180/24
провадження № 2/166/63/24
РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2024 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 та її представник Токарська 23 січня 2024 року звернулися в суд із даним позовом до ОСОБА_3 , який обґрунтовують тим, що 13 квітня 2023 року близько 16 год. 30 хв. у смт Ратне Ковельського району Волинської області відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним автомобілем "RENAULT KANGOO", р.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч із вул. Квітнева на вул. Тиха, не впорався з керуванням і виїхав на узбіччя зустрічної смуги руху, де скоїв наїзд на позивачку, яка рухалась велосипедом у зустрічному напрямку.

Після пригоди ОСОБА_1 автомобілем екстренної медичної допомоги була доставлена в КНП "Ратнівська центральна районна лікарня" Ратнівської селищної ради, де з 13 квітня 2023 року до 25 квітня 2023 року проходила стаціонарне лікування, а в період з 26 квітня 2023 року до 22 травня 2023 року - амбулаторне лікування.

У результаті наїзду ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою поперекового відділу хребта, ран та саден у ділянці голови, синця в ділянці лівої гомілки, садна в ділянці лівого колінного суглоба, забою волосистої частини голови, шийного відділу хребта, лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Кримінальне провадження, відомості про яке унесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 14.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України 31 липня 2023 року закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. ОСОБА_1 була визнана потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні.

У подальшому Ратнівським районним судом Волинської області 17 серпня 2023 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 завдано майнову шкоду на загальну суму 23627 грн 16 коп., яка складається з витрат на придбання ліків на загальну суму 4616 грн 17 коп.; дизельного палива на суму 1649 грн 99 коп для поїздки у м. Луцьк з метою проведення у Волинській обласній клінічній лікарні комп`ютерної томографії головного мозку, вартість якої складала 1111 грн; сплати внесків за дослідження в касу лікарні в сумі 1100 грн; лікування двох пошкоджених зубів (1000 грн); вартості велосипеда (7958 грн), який був деформований і приведений у непридатний стан; вартості обприскувача (2622 грн), що був розбитий; а також вартості одягу (куртки - 2160 грн, теніски 311 грн, штанів 1099 грн), котрі були розірвані;

Крім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає в тім, що вона перенесла великий стрес та значний фізичний біль, була змушена лікуватись стаціонарно та амбулаторно, майже місяць не могла ходити, у період з 13 квітня 2023 року до 23 травня 2023 року не могла працювати на робочому місці, а в червні 2023 року була змушена брати відпустку через головний біль та неможливість працювати за станом здоров`я. Зазначили, що ОСОБА_1 втратила сон та спокій, належне їй майно, досі її стан здоров`я належним чином не відновився, наявні у неї хвороби загострились, вона постійно приймає ліки, що викликає значні незручності у повсякденному житті. Позивачка дуже переживала за стан здоров`я своєї онуки ОСОБА_5 , яка була очевидцем пригоди і протягом трьох діб через хвилювання не могла взагалі говорити. Завдану позивачці моральну шкоду оцінюють у розмірі 50000 грн.

За наведених підстав просять стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 спричинену останній майнову шкоду в сумі 23627 грн 16 коп., 50000 грн моральної шкоди, 5000 грн витрат на правничу допомогу, а також сплачений позивачкою судовий збір при зверненні з позовною заявою до суду.

Ухвалою суду від 25.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 27 лютого 2024 року.

Представник відповідача 15 лютого 2024 року скерував на адресу суду відзив, в якому зазначив, що з пред`явленими позовними вимогами відповідач погоджується частково, оскільки уважає, що частина вимог щодо відшкодування майнової шкоди є необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами, а вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу є явно завищеними. Так, відповідач згідний повністю відшкодувати позивачці всі витрати, пов`язані з її лікуванням на загальну суму 9477,16 грн, зокрема на: купівлю ліків на суму 4616 грн 17 коп.; придбання дизельного палива на суму 1649 грн 99 коп для поїздки у м. Луцьк; проведення комп`ютерної томографії головного мозку на суму 1111 грн; внески в муніципальну касу лікувального закладу на суму 1100 грн; лікування двох пошкоджених зубів на суму 1000 грн. Однак витрати, пов`язані з пошкодженням велосипеда на суму 7958 грн, відповідач уважає явно завищеними. Позовні вимоги в цій частині визнає частково на суму 4000 грн, оскільки в позові не зазначено, яка це марка і модель велосипеда, коли, в якому стані і за якою ціною він був придбаний, в якому стані велосипед перебував на момент ДТП. Покликаючись на фотознімки під час огляду місця події, уважає, що даний велосипед на той момент вже тривалий час знаходився у користуванні і перебував у зношеному стані; вартість жіночих велосипедів подібної форми та моделі відповідно до оголошень про продаж на вебсайті "OLX" складає від 2600 грн до 3900 грн. Позовні вимоги про відшкодування вартості обприскувача та одягу відповідач не визнає у зв`язку із недоведеністю їх вартості. Щодо моральної шкоди виваженим і справедливим розміром моральної шкоди уважає 10000 грн, яку відповідач згідний відшкодувати. Просить ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 13477,16 грн, моральну шкоду в сумі 10000 грн та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн, а в решті позовних вимог відмовити.

Позивачка та її представник 19 лютого 2024 року подали відповідь на відзив, в якій зазначили, що позивачка придбала велосипед улітку 2022 року за 9000 грн, до ДТП цей велосипед перебував у задовільному стані. Указали, що позивачка тривалий час лікувалася стаціонарно і амбулаторно. Через погіршення здоров`я вона була позбавлена можливості отримати додатковий заробіток від збирання ягід, чим до цього щорічно займалася. Позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю із підстав, указаних в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково позивачка пояснила, що придбала велосипед за 8 тисяч гривень із рук у знайомих близько одного року тому; обприскувач придбала сестра у м.Київ, ним вона не користувалася, у день ДТП мала намір використати його вперше. Крім цього, внаслідок ДТП було пошкоджено одяг, зокрема розірвано внутрішню підкладку куртки, а також руках куртки (пошкодження розміром 1,5 см*1,5 см), забруднено теніску внаслідок контакту із лакофарбовим покриттям автомобіля, розірвано на коліні штани.

Відповідач та його представник позов визнали частково, зокрема у частині відшкодування витрат на лікування в розмірі 9477,16 грн (4616 грн 17 коп - вартість ліків 1649 грн 99 коп - дизельного палива, 1111 грн - комп`ютерної томографії головного мозку, 1100 грн - внески в муніципальну касу; 1000 грн - лікування зубів), 4100 грн вартості пошкодженого велосипеда, 1200 грн вартості обприскувача, 2000 грн вартості одягу (куртки, теніски, штанів), 10000 грн моральної шкоди та 3000 грн витрат на надання правової допомоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши надані докази, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК Украни шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що ОСОБА_3 згідно із постановою Ратнівського районного суду від 17.08.2023 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема у тому, що він 13 квітня 2023 року о 16 год. 30 хв. у смт. Ратне на вул. Тихій Ковельського району Волинської області керував автомобілем «Рено Кенго», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час рух не врахував дорожньої обстановки, при виїзді з перехрестя проїзних частин автомобілем виїхав на смугу зустрічного руху, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , яка рухалась в зустрічному напрямку, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, а автомобіль механічні пошкодження. Згадана постанова суду набрала законної сили.

З огляду на визнання відповідачем позову в частині відшкодування витрат на лікування позивачки в розмірі 9477,16 грн (4616 грн 17 коп - вартість ліків 1649 грн 99 коп - дизельного палива, 1111 грн - комп`ютерної томографії головного мозку, 1100 грн - внески в муніципальну касу; 1000 грн - лікування зубів), зважаючи на відсутність у суду сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, суд задовольняє позов у цій частині, не досліджуючи доказів на їх підтвердження.

Відповідач позовні вимоги в частині відшкодування шкоди у вигляді вартості пошкодженого велосипеда, обприскувача та одягу визнав частково, тому позивачка за правилами ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести належними і допустимими доказами заявлену нею до відшкодування вартість цього майна.

ОСОБА_1 на підтвердження вартості пошкодженого внаслідок ДТП майна надала скріншоти із сайтів про вартість нових велосипедів, обприскувачів та одягу (курток, тенісок, штанів). При цьому, будь-яких доказів на підтвердження дати придбання майна, ступеня його фізичного зносу, позивачка не надала. Під час безпосереднього огляду одягу в судовому засіданні зробити об`єктивний висновок про фізичний знос цього майна неможливо.

Відтак суд задовольняє позовні вимоги про відшкодування вартості пошкодженого майна у розмірі, що визнається відповідачем, тобто 4100 грн вартості велосипеда, 1200 грн обприскувача та 2000 грн одягу.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; в інших випадках, встановлених законом.

Суд установив, сторони визнали, що внаслідок ДТП позивачці було завдано шкоди здоров`ю.

Із листа КНП «Ратнівська ЦРЛ» від 07.12.2023 убачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні із 13 квітня 2023 року по 25 квітня 2023 року та амбулаторному лікуванні з 28 квітня 2023 року по 22 травня 2023 року.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У частині третій статті 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом із тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Безумовно, потерпілий внаслідок ДТП зазнає негативних наслідків. З огляду на встановлені обставини, враховуючи характер душевних страждань, яких зазнала потерпіла внаслідок ушкодження здоров`я, перенесеного фізичного болю, пошкодження майна, беручи до уваги тривалий період відновлення здоров`я, вимушену зміну звичайного укладу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтованою, на думку суду, є моральна шкода в розмірі 25000 гривень, що підлягає стягненню із відповідача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачка, звертаючись із позовом, сплатила 4239, 20 грн, із пояснень її представника 1211,20 грн - за вимогу про стягнення майнової шкоди, 3028 грн моральної шкоди.

Згідно із п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, установлено судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, такий розмір підлягає застосуванню й щодо вимог про відшкодування моральної шкоди з огляду на заявлений позивачкою спосіб її стягнення у грошовому виразі.

Таким чином, ОСОБА_1 при зверненні із позовом слід було сплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн (1211,20 *2).

Оскільки такий розмір судового збору є мінімальним, відтак, незважаючи на часткове задоволення позову, до стягнення із відповідача підлягає 2422, 20 грн судового збору.

На підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачка має право заявити до суду клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору.

Крім цього, згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Токарською В.Г. 09 травня 2023 року укладено договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, в цивільній справі. Відповідно до акту виконаних робіт від 21.01.2024 розмір плати за надання правової допомоги у даній справі складає 4700 грн. У зазначену суму включено надання консультацій 300 грн, пошук та аналіз судової практики 800 грн, складення адвокатських запитів про видачу постанови суду, надання відомостей про лікування на суму 400 грн, підготовка позовної заяви 1000 грн, виготовлення додатків до позовної заяви 300 грн. Крім цього, до акту включено витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в кримінальному провадженні на загальну суму 1900 грн (підготовка клопотання про допит свідка, участь у допиті свідка, ознайомлення із матеріалами кримінального провадження). Решту витрат складають витрати, пов`язані із участю в двох судових засіданнях із розгляду даної справи.

Відповідач оспорив розмір витрат на правничу допомогу, вважаючи обґрунтованим розмір 3000 грн.

У статті 137 ЦПК України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката ( адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною - опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Вказані у розрахунку суми гонорару, на думку суду, відповідають обсягу наданої правової допомоги.

Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 13, 22, 1167, 1187, 1192 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 16777 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 16 коп майнової шкоди, 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ інформація в матеріалах справи відсутня;

Дата складення повного рішення - 29 березня 2024 року о 14 год 30 хв.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун