УХВАЛА

26 березня 2024 року

м. Київ

справа № 607/9021/22

провадження № 61-1404ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В

розглянув клопотання керівника Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Міністерства фінансів України про стягнення моральної шкоди, 3% річних та інфляційних втрат, що пов`язано з простроченням виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, ГУ Державної казначейської служби в Тернопільській області, ГУ Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Міністерства фінансів України про стягнення компенсації моральної шкоди, 3 % річних та інфляційних втрат.

Мотивуючи тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2022 року у справі № 607/19538/21, яке набрало законної сили 18 квітня 2022 року, з Державної казначейської служби України на його користь стягнуто 295 000 грн компенсації за моральну шкоду, спричинену незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

20 травня 2022 року видано виконавчий лист, який 30 травня 2022 року позивачем подано до ГУ Казначейської служби України в м. Тернопіль разом із заявою про стягнення коштів з державного бюджету.

Однак, на час звернення з позовом до суду, судове рішення у справі № 607/19538/21 не виконано, кошти позивачу у порядку безспірного списання з державного бюджету не перераховані.

У зв`язку із тривалим невиконанням остаточного рішення суду з вини посадових осіб Державної казначейської служби України, за дії яких держава несе відповідальність, позивач зазнав душевних страждань.

Тому позивач просив суд стягнути на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн, а також на підставі частини другої статті 625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, починаючи з 19 квітня 2022 року і до моменту виконання судового рішення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції від 20 квітня 2023 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат й ухвалено, в цій частині, нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 24 971,38 грн та 3 % річних у розмірі 11 007,95 грн.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням керівник Тернопільської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргу, в якій просить зазначене судове рішення скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано справу № 607/9021/22 із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

У березні 2024 року керівник Тернопільської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду із клопотанням про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, яке мотивовано тим, що Україна проходить складний шлях, що зумовлено вторгненням російської федерації на територію України та введенням воєнного стану на всій території держави, у зв`язку з чим економіка країни зазнала негативного впливу через ведення бойових дій, що зумовлює зменшення надходжень грошових коштів до Державного бюджету України. Крім того, ураховуючи, що за результатами перегляду судового рішення у цій справі Верховним Судом може бути відмовлено у задоволенні позовних вимог або зменшено розмір відшкодування шкоди. Відтак для забезпечення збалансованості інтересів сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів, є необхідним зупинити виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частина друга статті 436 ЦПК України).

Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Перевіривши доводи, наведені у клопотанні керівника Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає необхідності такого зупинення, а припущення заявника щодо дій, які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому, судом не приймаються до уваги.

У разі задоволення касаційної скарги після виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року, інтереси заявника, захищені механізмом повороту виконання судового рішення. Відомості про те, що поворот виконання може бути ускладненим або неможливим в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Ураховуючи наведене, у задоволені клопотання керівника Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року відмовити, оскільки оскарження судових рішень у касаційному порядку не є безумовною підставою для їх зупинення судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання керівника Тернопільської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

В. В. Шипович