Справа №201/2750/24
Провадження № 2/201/1974/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «ПУМБ» про захист прав споживачів (а.с. № 3-9).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (а.с. №1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.03.2024р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. № 39).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 19.11.2013р. між нею та Акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» був заключений договір кредитування, відкриття та ведення карткового рахунку № 7429, та пропозиція укласти договір. Правонаступником за цим договором в подальшому стало Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк». Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. (позивачка помилково по тексту позову зазначає дату цього рішення 07.07.2016р.) згода позивачки на пропозицію ПАТ «ПУМБ» про зміну умов договору карткового рахунку № 7429 від 19.11.2013р. про надання споживчого кредиту та зміну умов страхування визнана такою, що відкликана. Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 05.09.2017р. апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» відхилив, а рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. - залишив без змін. В подальшому, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2020р. було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.01.2020р., який вчинено приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., запис у реєстрі № 322, про стягнення з позивачки на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 7429 від 19.11.2023р. в сумі 8520,31 грн. Оскільки позивачка вважає, що строк дії пластикової картки «Банк Ренесанс Капітал» закінчився 05/17, вона не відновлювалася, пластикова картка АТ «ПУМБ» «Все можу» не набула чинності та не була прийнята (акцептована) банком «ПУМБ», а рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. (позивачка помилково по тексту позову зазначає дату цього рішення 07.07.2016р.) ухвалено на її користь, в подальшому іншим рішенням цього ж суду було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 7429 від 19.11.2023р. в сумі 8520,31 грн., то чисельні дзвінки та sms-повідомлення від колекторів на протязі останніх років є незаконними та такими, що спричинили їй моральну шкоду, яку вона оцінила в 50 000грн.

. Посилаючись на положення ст.ст. 15, 21, 22, 23, 280, 1167 ЦК України та ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн., а також встановити для АТ «ПУМБ» юридичну відповідальність за невиконання судових рішень, що набрали законної сили, та відповідальність за розкриття банківської таємниці передбаченої законом.

Відповідач АТ «ПУМБ» завчасно, а саме 11.03.2024р., отримавши копію ухвали судді Ткаченко Н.В. від 06.03.2024р., копію позовної заяви з додатками, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення (а.с. № 44), не скористався своїм правом подати суду відзив на позов у відповідності до ст. 178 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доказам у справі у сукупності з положеннями законодавчих актів, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України передбачено право на захист цивільних прав та інтересів, а статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано самою позивачкою, що між нею Акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» 19.11.2013р. був укладений договір кредитування, відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_1 , та пропозиція укласти договір.

Текст самого договору від 19.11.2013р. долучено позивачкою до заяви від 21.03.2024р., яка надійшла від ОСОБА_1 до суду засобами поштового зв`язку (а.с. № 45, 52-53).

Правонаступником Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» відповідно до статуту № 68 від 14.03.2015р. являється Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ці обставини встановлені, як рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. у цивільній справі № 203/2999/16-ц (позивачка помилково по тексту позову зазначає дату цього рішення 07.07.2016р.), так і рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2020р. у цивільній справі № 203/2692/20 (а.с. № 11-12, 16-18).

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що позивачка вважає, що оскільки строк дії пластикової картки «Банк Ренесанс Капітал» закінчився 05/17, ця картка не відновлювалася, пластикова картка АТ «ПУМБ» «Все можу» не набула чинності та не була прийнята (акцептована) банком «ПУМБ», а рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. (позивачка помилково по тексту позову зазначає дату цього рішення 07.07.2016р.) ухвалено на її користь, в подальшому іншим рішенням цього ж суду було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором № 7429 від 19.11.2023р. в сумі 8520,31 грн., то чисельні дзвінки та sms-повідомлення від колекторів на протязі останніх років є незаконними та такими, що спричинили їй моральну шкоду, яку вона оцінила в 50 000грн.

З такою позицією та висновками позивачки суд не погоджується з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,6 ст.81 ЦПК України).

Так, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. у цивільній справі № 203/2999/16-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.09.2017р., дійсно визнано відкликаною згоду ОСОБА_1 на пропозицію про зміну умов укладеного 19.11.2013р. договору про надання споживчого кредиту та зміну умов страхування, також визнано припиненим договір страхування майна власників платіжних карт від 16.05.2016р., укладений між позивачкою та УАСК «АСКА» (а.с. № 11-12, 13-15).

Втім, цим же рішенням суду встановлено, що «19 листопада 2013 року між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено договір кредитування, відкриття та ведення карткового рахунку № 7429 («Ренесанс» відповідно до якого було надано позичальниці ліміт овердрафту у розмірі 5000грн…..» (абзац перший мотивувальної частини).

Також варто зазначити, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. у цивільній справі № 203/2999/16-ц сам договір карткового рахунку № 7429 від 19.11.2013р. про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 залишений без змін.

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, які встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2020р. у цивільній справі № 203/2692/20, яке набрало законної сили 07.08.2020р. встановлено, що «19 листопада 2013 року між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено договір кредитування, відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до умов якого позичальнику надано ліміт овердрафту у розмірі 5000грн…..» (абзац перший мотивувальної частини) (а.с. №16-18).

Крім того, по тексту рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2020р. у цивільній справі № 203/2692/20 зазначено, що існує виписка з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 7429 від 19.11.2013р., яка була надана АТ «ПУМБ» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, згідно якої загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» складає суму 8520,31грн. (абзац восьмий мотивувальної частини) (а.с. № 16-18).

Цим рішенням суду, дійсно, через те, що АТ «ПУМБ» не було доведено безспірність заборгованості ОСОБА_1 (лише через недоведеність безспірності заборгованості, а не через доведеність відсутності такої), а також по причині вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за не нотаріально посвідченим кредитним договором, був визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.01.2020р., який вчинено приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., запис у реєстрі № 322, про стягнення з позивачки на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 7429 від 19.11.2023р. в сумі 8520,31 грн.

Суд відхиляє, як неспроможні, ті доводи позивачки, що саме рішеннями судів встановлені обставини відсутності у неї заборгованості за кредитним договором № 7429 від 19.11.2023р.

Суд зазначає, що докази у справі відповідно до положень ст. 89 ЦПК України оцінюються, окрім іншого, за принципом їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності.

Отже, судом в межах розгляду цієї цивільної справи, не знайдено підстав, щоб погодитися з твердженнями позивачки про те, що у неї поза усяким сумнівом не залишилося невиконаних зобов`язань за договором кредитування, відкриття та ведення карткового рахунку № 7429 від 19.11.2013р., який було укладено нею з Акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» (з подальшими переуступками права вимоги), оскільки рішення суду про відмову у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за вищезазначеним договором ніколи не ухвалювалося, 07.07.2020р. ухвалено рішення суду щодо неправомірного стягнення заборгованості саме в порядку стягнення за виконавчим написом, а рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016р. у цивільній справі № 203/2999/16-ц, окрім позовних вимог ОСОБА_1 , які задоволені, сам договір карткового рахунку № 7429 від 19.11.2013р. про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 залишений без змін.

Доводити відсутність заборгованості перед банківською установою (іншою установою, організацією), яка на сьогоднішній день на підставі договору про переуступку права вимоги має право звернення до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позивачка зможе на загальних підставах з урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) (у випадку такого звернення).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. та про встановлення для АТ «ПУМБ» юридичної відповідальності за невиконання судових рішень, що набрали законної сили, та відповідальності за розкриття банківської таємниці передбаченої законом, які заявлені з підстав ст.ст. 15, 21, 22, 23, 280, 1167 ЦК України та ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», необґрунтованими та такими, в задоволенні яких слід відмовити в повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

З урахуванням звільнення позивачки від оплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», та тих обставини, що в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору по справі компенсуються за рахунок державного бюджету у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, ч.4 ст. 82 ст.ст. 89, 141, 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.