РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1864/24

Номер провадження 2-о/495/130/2024

22 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Білгород-Дністровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення юридичного факту, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, яка постійно, безвиїзно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 рік на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Заява мотивована тим, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Усть-Ілімськ, Іркутська область, РСФСР.

Батьками ОСОБА_1 є: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 нароження

Мати заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народилась в селі Балково, Роздільнянського району Одеської області. Померла мати заявниці, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Білгород Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Батько заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився у селі Нікольське, Острогожського району, Воронежської області. Помер батько ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після народження заявниці мати ОСОБА_3 одразу переїхала з нею до України, де вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

На території України ОСОБА_1 отримала освіту та закінчила Випаснянську загальноосвітню школу Білгород-Дністровського району.

ІНФОРМАЦІЯ_8 народила сина, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

23 січня 2009 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_9 народила доньку ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 .

Таким чином, вказані обставини достеменно свідчать, що заявник постійно проживала на території України до 24 серпня 1991 року.

На теперішній час ОСОБА_1 не має паспорта чи іншого документа, який би підтверджував громадянство України чи інших держав.

Для отримання паспорта громадянина України для підтвердження громадянства заявниці потрібно встановити факт постійного проживання на території України.

З моменту народження та до сьогоднішнього дня ОСОБА_1 жодного разу не виїжджала з території України до країни агресора. На даний час заявниця проживає з цивільним чоловіком та перебуває на 10 тижні вагітності.

ОСОБА_1 не має змоги зареєструвати свій шлюб, стати на облік у зв`язку з вагітністю, а в подальшому не зможе оформити свідоцтво про народження своїй дитині.

У зв`язку з чим заявниця вимушена звернути до суду для вирішення даного питання у судовому порядку.

Ухвалою суду від 05.03.2024 провадження по справі було відкрито.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, розгляд заяви просила проводити за її відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, повідомлялися.

Суд розглядав справу за відсутність учасників, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Усть-Ілімськ, Іркутська область, РСФСР, батьками якої є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 21.08.1985 року, виданого Бюро РАГС м. Усть-Ілімськ, Іркутськї області.

Мати заявниці, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народилась в селі Балково, Роздільнянського району Одеської області та є українкою. Вказане підтверджується копією паспорту ОСОБА_3 .

Після свого народження заявниця разом зі своєю матір`ю переїхала жити в Україну.

Довідкою № 68 від 03.05.2007 року виданою директором Випаснянської загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня підтверджується факт того, що ОСОБА_9 дійсно навчалася у Випаснянській загальноосвітній школі І-ІІ ступеня з 3 по 9 класи в період з 24.08.1994 року по 20.06.2001 року.

Довідкою № 1306 від 11.08.2017 року, що видана Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області встановлено, що за даними по господарської книги з гр. ОСОБА_3 на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_10 , за однією адресою ( АДРЕСА_2 ) були зареєстровані, зокрема її дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

ОСОБА_10 23 січня 2009 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , після чого їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_11 ». Вказане підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , виданого 18.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_8 у заявниці народився син ОСОБА_5 , який народився у с. Шабо Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого 21 лютого 2008 року Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_9 у заявниці народилася донька ОСОБА_7 , яка народилася с. Випсне Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 , виданого 02 червня 2009 року Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.91 року чи 13.11.91 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.91 або 13.11.91 р.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Таким чином, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Ураховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України.

Надані заявником документи, на переконання суду, доводять факт проживання ОСОБА_1 на території України. Так, заявниця хоча і народилася не території України проте з ранього дитинства проживала тут, наразі проживає за адресою АДРЕСА_3 , навчалася у ЗОШ у с. Випасне Одеської області та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , обидві дитини заявниці були народжені на території України.

Таким чином, суд вважає, що заявниця мала постійний правовий зв`язок з конкретним місцем проживання.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, та вищевикладені приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 постійно проживала на території України, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року, та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство» 13 листопада 1991 року. Зазначений факт підлягає встановленню судом, оскільки від нього залежить реалізація прав заявниці, а саме отримання нею паспорту громадянина України.

З урахуванням викладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою, тому її належить задовольнити повністю.

Керуючись 258, 259, 261, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Білгород-Дністровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, яка постійно, безвиїзно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 рік на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Д. Анісімова