ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7969/24
провадження № 2/753/5779/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення справи за підсудністю

"25" квітня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року адвокат Момот Ольга Олександріївна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою в розмірі 960 000,00 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 554069 від 22.04.2024, ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Разом з тим, подаючи до Дарницького районного суду м Києва даний позов, позивач мотивує свої вимоги щодо звернення до суду саме за підсудністю в порядку ч. 8 ст. 28 ЦПК України, зазначивши при цьому, що кошти були передані ОСОБА_2 від ОСОБА_1 за адресою фактичного проживання відповідача - АДРЕСА_2 , яке знаходиться в Дарницькому районі міста Києва.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності. (Постанова ПЛЕНУМА ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ №3 від 01.03.2013 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ").

Місце укладання договорів визначено ст. 647 ЦК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Як вбачається з розписки, на яку посилається позивач, нею не визначено місце виконання зобов`язання. В ньому зазначено, лише місце передачі грошових коштів в борг, а не виконання зобов`язань по договору. Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи повинна визначатись за загальними правилами підсудності.

При цьому слід зазначити, що місце укладання договору не є тотожним місцем виконання договору.

Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач скориставшись своїм правом на пред`явлення позову, не дотримався правил визначення підсудності, передбачених ЦПК України.

За приписами ЦПК України юрисдикція справ визначається за предметними і суб`єктними ознаками та за територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ. Можливості визначення підсудності справи самими сторонами у договорі (договірної підсудності) названим Кодексом не передбачено.

Враховуючи, що положеннями ЦПК України не передбачено визначення договірної підсудності справ судам, зобов`язання з укладення договору позики не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до суду за місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до ч. 8, ч. 9 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 554069 від 22.04.2024, ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Дарницького районного суду м. Києва, справа підлягає передачі за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1).

Керуючись ст. 27, 31, 187, 260, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи № 753/7969/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискоюпередати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Суддя О.В. Якусик