Провадження №2/389/104/24
Рішення

іменем України

19 березня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за участю: відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Він та ОСОБА_3 з 23.02.2008 по 03.04.2014 перебували у шлюбі. Від подружнього життя вони мають дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.04.2014 у справі №389/5506/13, шлюб між ними розірвано. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 26.06.2016 у справі №389/150/16, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочавши стягнення з 21.01.2016. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист. Постановою Солом`янського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 08.12.2016, відкрито виконавче провадження №53066893. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 одружився та ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього народився син ОСОБА_4 . Крім того, вказує, що у нього на утриманні перебуває дружина, яка у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення дитиною трьох років, не працює. Вказує, що у нього відбулися зміни його сімейного стану, а тому вважає, що розмір аліментів стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 має становити 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а справу просив слухати без його участі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вказала, що народження у позивача другої дитини, не зменшує його відповідальність щодо утримання першої дитини.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2016 у справі ЄУН 389/150/16-ц (провадження №2389/54/16), стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачем в судовому засіданні не заперечувався факт отримання нею аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , розмір яких в середньому становить 7500 грн 00 коп.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 27.08.2021 уклав шлюб з ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка « ОСОБА_7 », про що Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис №1411.

Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , про що Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис №278.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених вище підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Отже, для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 26.02.2016, позивачу необхідно довести, що після ухвалення судового рішення і до звернення до суду з цим позовом, тобто станом на 13.02.2024, у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітнього сина.

Проте, жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний, сімейний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Будь-яких доказів щодо перебування позивача у важкому матеріальному становищі матеріали справи не містять і таких в судовому засіданні не здобуто.

Зазначені позивачем обставини, а саме, що у зв`язку з реєстрацією другого шлюбу та народженням у ньому другої дитини, змінився його сімейний стан, не є достатніми підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України.

Доводи позивача щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються, оскільки у нього наразі, на утриманні перебувають ще однин син ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_8 суд не приймає до уваги, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки самі по собі свідоцтва про шлюб, та про народження не можуть свідчити про те, що на утриманні позивача, перебувають дружина та син. Крім того, вищевказане суд оцінює критично, з огляду на неприпустимість покращення матеріального становища будь-яких осіб за рахунок погіршення матеріального становища малолітньої дитини.

Доказів поліпшення матеріального та сімейного стану відповідачки, як стягувача, позивачем також не надано, як і не надано доказів погіршення його матеріального становища після ухвалення судового рішення і до звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд звертає увагу на те, що визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина позивача, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивачу та його сім`ї не вистачає коштів на проживання, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме його інтересам. Позивач повинен приймати заходи для можливості утримувати своїх дітей на достатньому для них рівні.

Суд враховує, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/4 до 1/6 частки, призведе до суттєвого погіршення рівня життя дитини, і вказаний позивачем розмір аліментів не забезпечить нормального фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку його дітей.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не доведено факт перебування на його утриманні сина ОСОБА_4 та дружини ОСОБА_8 , або погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою згідно з положеннями ч.1 ст.192 СК України для зменшення розміру аліментів, те, що розмір стягуваних аліментів за рішеннями суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу сторін по справі на те, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє можливості платника або одержувача аліментів в подальшому звернутися до суду в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, на підставі ч.1 ст.192 СК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст.141,161. 170, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 21.03.2024.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва