Провадження № 2/369/1801/24
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченко А.В.,

при секретарі Кубарській Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва цивільну справу № 369/11933/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, у якому просив суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі судового рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.12.2022 р., визначивши їх в твердій грошові сумі у розмірі 1 500 гривень, яку стягувати, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

В обґрунтування позову вказує, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Голосіївським РУ ГУМВС України в місті Києві 5 жовтня 2004 року, НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В 2021 році він перебував у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак через втрату порозуміння між ними, вони почали проживати окремо. На сьогодні він з відповідачкою мають спільного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 видане Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), 14.12.2021р., актовий запис N? 2678.

Своє батьківство він не заперечує та у свідоцтві про народження сина він записаний як батько.

Незважаючи на те, що з матір?ю ОСОБА_4 він не проживає, він приймав активну участь у житті дитини та забезпечував матеріально, про що свідчать банківські виписки про переведення коштів відповідачці. Дитина завжди мешкала зі своєю матір?ю за вищевказаною адресою.

В 2022 році, відповідачка подала позов про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Так, Києво-Святошинським районним судом Київської області 12.12.2022 року було винесене рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, починаючи з дня подачі позову, тобто з 05.10.2022 року.

Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) було відмовлено у відкритті виконавчого провадження №715332229.

Позивач у своєму позові просив звернути увагу, що він турбувався про свого сина, купував йому подарунки, також забезпечував іншими предметами побутової необхідності, здійснював додаткове фінансування сина, на вимогу матері, що підтверджується квитанціями про переведення коштів. Свого сина він не покидав.

В період по березень 2023 р. включно він мав офіційне працевлаштування, що підтверджує довідка ок-5. Проте в квітні 2023 р. він втратив роботу та наразі не має систематичного заробітку. Тому, він не має можливості виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу.

Також його батьки: мати, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходяться на його утриманні. Отримані ними пенсійні надходження не покривають їх щомісячні витрати, а тому є потреба у надані їм фінансової допомоги, для покриття певних фінансових потреб таких як придбання ліків, продуктів харчування.

Тому, вважає за доцільне зменшити розмір стягнення аліментів та визначити його в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 серпня 2023 року відкрито провадження по даній справі у порядку спрощеного провадження.

06 вересня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій вона просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у провадженні Києво - Святошинського районного суду Київської області перебуває позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 02.08.2023 року № 369/11933/23 відкрито позовне провадження, розгляд якого здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У позовній заяві позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі рішення № 369/9690/22 від 12.12.2022р. визначивши їх в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, яку стягувати щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Відповідач, ознайомившись з позовною заявою, заперечує щодо змісту та стверджень Позивача які містяться у позовній заяві, вважає їх неприйнятними, безпідставними, необґрунтованими та такими що не відповідають ані дійсності, ані діючому законодавству посилаючись на наступне.

Беззаперечним є факт, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12.12.2022 року, справа №369/9690/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволені в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.10.2022 року.

ОСОБА_1 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров?я позивачем не надано та у позовній заяві про це не зазначено.

Крім того, відповідно до позовної заяви та матеріалів які додані до позовної заяви вбачається, що у відповідача немає інших дітей, окрім ОСОБА_3 .

Одночасно зазначає, що твердження позивача про те що він є офіційно безробітнім не може слугувати безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки відсутність офіційного працевлаштування не підтверджує його матеріальне становище.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримани не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов?язку по утриманню дитини, відтак не може бути безумовною підставою ди зменшення розміру аліментів.

Твердження Позивача у позовній заяві, що на його утриманні знаходяться його батьки: мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , є недоведеними та безпідставними, оскільки не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, одночасно відповідних доказів утримання батьків не додано до позовної заяви.

Обов`язок надавати утримання непрацездатним батькам, що мають таку потребу, покладено лише на повнолітніх дітей. Даний обов?язок передбачений ст. 202 Сімейного кодексу України, відповідно до якої повнолітня дочка, син зобов`язано утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Зокрема, належним та допустимим доказом утримання непрацездатних батьків може бути рішення суду про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків.

Розмір аліментів визначається в судовому порядку в залежності від матеріального та сімейного становища батьків та дітей.

Тому на підставі вищевказаного відповідачка вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, яке було призначено на 03 квітня 2024 року не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву у якій просив суд розгляд справи проводити без його участі, у яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Рудзей Ю.В. до суду направила заяву у якій просив суд відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі за № 369/9690/22 від 12 грудня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.10.2022 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до абз. другого ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

Отже, позивач позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд у постанові 18 вересня 2019 року в цивільній справі №755/14073/16-ц підтвердив, що положеннями Сімейного кодексу України передбачена лише можливість зміни розміру аліментів, а не встановленого способу їх стягнення, тобто зменшення або збільшення розміру аліментів, однак позивачем цих вимог заявлено не було, а суд розглядає справи лише у межах заявлених вимог, тому зменшити розмір аліментів у спосіб інший, ніж просить позивач, неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму, позивач ОСОБА_1 , належним чином не обґрунтував та не підтвердив належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання малолітньої дитини та погіршення її матеріального стану.

В позовній заяві позивач не довів обставин, визначених ст. 192 СК України, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, що були стягнуті рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року.

Натомість, в обґрунтування позовної заяви позивач обмежився загальними фразами щодо батьківського обов`язку утримувати дитину.

Крім того, позивач не довів належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23.04.2024 року.

Суддя А.В. Янченко