Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/569/24
Провадження № 2/376/502/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"26" лютого 2024 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа Сквирський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

встановив:

Заявник звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти та внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 .

В обгрунтування позову вказує, що він є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запис у свідоцтві про народження сина було здійснено за прізвищем матері. Про дані обставини він дізнався 25.01.2024 р. під час відвідування відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Сквира. Після усної відмови у видачі свідоцтва про народження, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де дізнався про загибель сина. Метою визнання батьківства над ОСОБА_4 є необхідність для звернення його як батька до відповідних органів для пошуку у списках військовополонених та пошуку сина, який зник безвісти.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що заява не відповідає вимогам, встановленим ст.175,177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"відповідно до статей 264,265 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

До суду необхідно надати докази, що підтверджують батьківство позивача. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Доказами до позову про визнання батьківства можуть бути, наприклад:

- докази, що свідчать про спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (довідка про склад сім`ї, витяги з погосподарських та домових книг, особисті листи, сімейні фотокартки, рішення судів в інших справах тощо); покази свідків, яким відомо про відносини сторін та про їх батьківство щодо дитини;висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (що є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку).

Верховним Судом було роз`яснено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц).

Позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на підставі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

З матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається посилання на докази, які підтверджують, що запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснено за прізвищем матері, а також і ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (у порядку ч.1ст.135 СК України).

Згідно з ч.1ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

З поданих до суду документів не вбачається, про снування існування спору з приводу батьківства або, що органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено позивачу у справі у вчинені відповідного актового запису.

Зі сповіщення сім`ї № 64 від 08.11.2023 р. яке адресовано ОСОБА_5 вбачається, що її чоловік ОСОБА_4 , 1969 р.н. зник безвісти 06.11.2023 р. під час виконання бойових завдань. Проте у позові заявником не визначено процесуальний статус ОСОБА_5 та не залучено її до справи.

Таким чином, суддя рекомендує позивачу привести заяву у відповідність та визначитись з колом учасників у справі.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 просить визнати його батьком відносно повнолітньої особи ОСОБА_4 , який зник без вісти. Та внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 .

Згідно із ч. 1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Із зазначеного слідує, що позов про визнання батьківства може бути поданий стосовно особи, яка має правовий статус дитини, а подання позову про визнання батьківства стосовно повнолітньої, дієздатної особи без її згоди можна трактувати як порушення її особистих немайнових прав.

Крім того у заяві ОСОБА_1 не обгрутновує, та не підтверджує те належними доказами, що він був у відносинах із матір`ю ОСОБА_4 .

Також у позові третьою особою зазначено внука заявника ОСОБА_3 , проте на підтвердження даного факту заявником не додано доказів родинних зв`язків з батьком ОСОБА_4 , а саме свідоцтва про народження.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що ТЦК та СП надали йому всі необхідні відомості про те, що його син ОСОБА_6 зазначив його як батька, проте до заяви не додано жодного доказу на підтвердження даних обставин.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028 грн.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2024 року становить 1211, 20 грн.

Згідно з абз. 2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з позовною заявою, позивачем пред`явлено дві позовні вимоги немайнового характеру, проте заявником частково сплачено 1816,80 грн. судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 605.60 грн. (2422,40 - 1816,80 = 605.60 грн.).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених, зокрема у ст.ст. 175,177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа Сквирський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Батовріна