Єдиний унікальний номер: 378/116/24
Провадження № 2/378/99/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Замші В. С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області, про визнання права на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (проживає АДРЕСА_1 ), третя особа Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області(Київська область, Білоцерківський район, смт. Ставище, вулиця Цимбала Сергія, 35/1) з посиланням на наступне.

Відповідно до погосподарської книги Кривецької сільської ради № 2 за 1967-1969 роки в дворі, головою якого була ОСОБА_3 , а членом її дочка ОСОБА_4 в 1963 р. був побудований житловий будинок та в 1968 р. хлів.

Після одруження 02 травня 1971 року ОСОБА_4 та вселення у вказаний будинок зять голови двору ОСОБА_5 (позивачки та відповідачки батько), та після народження вони, внучки голови двору: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєю працею і коштами не збільшили ні площі житлового будинку, ні його цінності внаслідок трудових чи грошових затрат. Їхня участь працею чи коштами в господарстві двору була незначною.

Рішенням виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів №34 від 07.02.1989 року «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки с. Кривець Ставищенського району» було визнане право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Частка ОСОБА_3 в майні двору мала визначатися на час відкриття спадщини внаслідок смерті останньої.

Позивачка вважає, що право на житловий будинок як частку в майні двору мали особи, які його збудували, а саме ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_8 , а тому частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в вищевказаному становила 1/2 частину.

Решта членів колгоспного двору ( ОСОБА_5 , позивачка ОСОБА_9 та відповідачка ОСОБА_10 ) мали право на підсобне господарство на присадибній ділянці землі, худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти та внаслідок спільної праці.

Спадкоємицею, яка постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_3 та шляхом вступу в управління спадковим майном прийняла спадщину, була її дочка - ОСОБА_11 .

Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за місцем відкриття спадщини не заведена.

01.02.2005 ОСОБА_11 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку ЯБ №285457 на підставі рішення Кривецької сільської ради №24 від 14.12.1995 року загальною площею 0,4825 га за адресою: АДРЕСА_2 ; цільове призначення (використання) земельної ділянки: для обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,2325 га. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_11 , спадщину після смерті якої прийняла вона (позивачка). Чоловік спадкодавиці ОСОБА_5 подав заяву про відмову від прийняття спадщини, дочка спадкодавиці ОСОБА_2 вважається такою, що спадщину після смерті матері не приймала.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Вона (позивачка) - дочка спадкодавця відмовилася від прийняття спадщини.

Згідно з довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена.

Відповідно до технічного паспорта на земельній ділянці, крім житлового будинку «А» з прибудовою «а», верандою «в» загальною площею 61,4 кв. метри житловою площею 38,9 кв. метри, розташовані господарські будівлі: сарай «Б», літня кухня «В», сарай «Д», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, колодязь питний №3.

Ринкова вартість спірного житлового будинку становить 88215 гривень.

На її (позивачки) заяву нотаріус Ставищенської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_11 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 61,4 кв. метри житловою площею 38,9 кв. метри, вартістю 88215 гривень.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 21.02.2024 відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а. с. 43 - 44).

В підготовче судове засідання позивачка не прибула, відповідно до позовної заяви (а. с. 5) просить справу розглядати у її відсутність.

Відповідача ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 81), до суду 07.03.2024 подала заяву про слухання справи у її відсутність та про визнання позову (а. с. 83).

Представник третьої особи Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області Цимбалюк А. Ю. подав заяву про слухання справи у відсутність представника селищної ради, зазначивши, що селищна рада проти задоволення позову не заперечує (а. с. 86).

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву відповідачки про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Кривецької сільської ради за 1967-1969, 1986-1990, 1991-1995 (а. с. 14-15, 20-22, 23-25), довідки Кривецької сільської ради Київської області № 147 від 27.05.2014 року (а. с. 30), архівного витягу з рішення №34 від 07.07.1989 року виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів (а. с. 17) житловий будинок АДРЕСА_3 , належав до майна колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 , членом двору її дочка ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_12 - а. с. 16, 19), після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а. с. 18) головою двору зазначена ОСОБА_11 , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/2 частину. Згідно виписки за 1991-1995 роки фактично станом на 15 квітня 1991 року членами двору, крім ОСОБА_11 , були її чоловік ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 28) та їх діти ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вибули з двору в серпні1993 року і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратили право на її витребування.

Відповідно до архівного витягу Ставищенського архівного відділу Ставищенської районної державної адміністрації (а. с. 17) рішенням № 34 від 07 лютого 1989 року виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів було визнане право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , як за головою колгоспного двору.

Згідно довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № 1402 від 22.04.2014 року реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а. с. 31). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок не здійснена (а. с. 32).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а. с. 18) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді Ставищенської днржавної нотаріальної контори від 28.02.2024 спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заведена (а. с. 51).

Правовідносини щодо спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 регулюються нормами ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Стаття 525 ЦК УРСР визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності зі ст. 529 ЦК (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як видно із статті 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ч. І, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадщину за законом прийняла її дочка ОСОБА_11 (а. с. 19) відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки фактично проживала із спадкодавицею у спірному будинку на час смерті (а. с. 20 - 22).

Відповідно до матеріалів спадкової справи (а. с. 52 - 64) ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11 (а. с. 54), спадщину за законом після смерті якої прийняла, подавши до Ставищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк її дочка ОСОБА_1 (до одруження ОСОБА_12 ) (а. с. 58, 59) відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ч.1, 1268 ч. 1, 1269 ч. 1 ЦК України (а. с. 52). Чоловік померлої ОСОБА_5 (а. с. 58) відмовився від прийняття спадщини на користь дочки - позивачки ОСОБА_1 , подавши до вказаного державного нотаріуса відповідну заяву відповідно до ст. 1274 ЦК України (а. с. 53). Інша дочка спадкодавиці відповідачка ОСОБА_2 (до одруження ОСОБА_12 - а. с. 70) із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 до нотаріальної контори не зверталась. На частину майна спадкодавиці, а саме, земельну ділянку та грошовий вклад ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом, 08.11.2006 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а. с. 60).

Відповідно до матеріалів спадкової справи (а. с. 65 - 80) ОСОБА_5 (чоловік ОСОБА_11 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після його смерті спадщину за законом прийняла дочка ОСОБА_2 (відповідачка) (а. с. 65, 70), подавши до Ставищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ч.1, 1268 ч. 1, 1269 ч. 1 ЦК України.

Правовідносини щодо спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 регулюються нормами ЦК України (2003 року).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як встановлено статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини,

Статтею 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування мають переживше подружжя, діти та батьки спадкодавця.

Відповідно до ч.І, 2, 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою від 20.09.2023 року за № 474/02-31 Ставищенська державна нотаріальна контора відмовила позивачці ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину законом на вищевказаний будинок після смерті ОСОБА_11 через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а. с. 64).

Відповідно до технічного паспорта загальна площа вказаного будинку - 61,4 кв. метри житлова площа 38,9 кв. метри. Крім житлового «А» з прибудовою «а», (1954 року побудови) з верандою «в» (1987 року побудови), в домогосподарстві розташована сарай «Б» (1955 року побудови), літня кухня (1987 року побудови), сарай «Д» (1990 року побудови), ворота з хвірткою № 1 (1990 року побудови), огорожа № 2 (1980 року побудови) та колодязь питний № 3 (1965 року побудови) (а. с. 33 - 35).

Вартість спірного житлового будинку відповідно до висновку про ринкову вартість становить 166800 гривень (а. с. 36).

Земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, за життя приватизована ОСОБА_11 , яка 01.02.2005 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку ЯБ №285457 на підставі рішення Кривецької сільської ради №24 від 14.12.1995 року загальною площею 0,4825 га за адресою: АДРЕСА_2 ; цільове призначення (використання) земельної ділянки: для обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,2325 га. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11 (а. с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , за життя, як голова колгоспного двору, та ОСОБА_11 як член двору набули право власності на спірний житловий будинок, кожен на його частину, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 її дочка ОСОБА_11 набула право власності в порядку спадкування за законом на його частину, а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок набула позивачка, і оскільки відповідачкою позов визнається, - він підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідачки, яка позовні вимоги визнала, слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору.

Керуючись ст. ст. 120, 123, 524, 525, 529, 548. 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 15 ч. 1, 71, 120, 182, 392, 1218, 1220, 1223 ч. 2, 1261 ч.1, 1268 ч. 1, 1269 ч. 1, 1274 ЦК України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 2, 4, 12, 81, 141, 142, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 61,4 кв. метри житловою площею 38,9 кв. метри вартістю 166800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 834 (вісімсот тридцять чотири) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення в повному обсязі.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ).

Третя особа: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області(09401, Київська область, Білоцерківський район, смт. Ставище, вулиця Цимбала Сергія, 35/1) .

Повне рішення складено 28 березня 2024 року.

Суддя Н. М. Марущак