Номер провадження 2/754/604/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Нагорної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Шарков Олександр Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі свого представника - адвоката Кірюшина А.А. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва до ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Шарков О.О., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява вмотивована тим, що 23.07.2014 року між позивачем та АТ «Банк «Михайлівський» укладено Кредитний договір у формі Заяви (оферти) №200071046. У подальшому права вимоги за даним Кредитним договором АТ «Банк «Михайлівський» відступив на користь на користь ТОВ «Авансар». 13.01.2022 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис зареєстрований під № 1016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості у розмірі 69 604,21 грн.. На думку позивача виконавчий напис № 1016 від 13.01.2022, вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема документи, що надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості; не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості. Крім того, позивач не отримував від відповідача вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису. Нотаріусом в свою чергу не було перевірено надіслання такої вимоги стягувачем і отримання її позивачем, що унеможливило подання стягувачем нотаріусу обґрунтованої заяви про вчинення виконавчого напису. За таких обставин позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 04.09.2023 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

19.09.2023 на адресу суду від правонаступника відповідача ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», ТОВ «ЕПРО СКУЛ» надійшло клопотання про залучення правонаступника. Клопотання обґрунтоване тим, що 06.06.2023 між ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», та ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» укладено договір відступлення прав вимоги №0602023-1, відповідно до умов якого право вимоги за договором №200071046 від 23.07.2014 перейшло до ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» 05.07.2023 згідно рішення єдиного учасника ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» №05.07.2023 змінено найменування ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» на ТОВ «ЕПРО СКУЛ».

Згідно ухвали судді від 20 вересня 2023 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Відповідно до ухвали судді, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 06.06.2023 року залучено в якості правонаступника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ».

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Представник відповідача ТОВ «ЕПРО СКУЛ» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися шляхом направлення поштової кореспонденції суду, на адресу вказану у заяві про залучення правонаступника, а саме: м. Київ, вул. Волинська, 42, офіс 4, однак повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, яка повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Шарков Олександр Олександрович про розгляд справи повідомлялася шляхом направлення поштової кореспонденції суду, про що свідчить відмітка про її отримання. Будь - яких пояснень з приводу вимог позовної заяви не надав.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом 23.07.2014 року між позивачем та АТ «Банк «Михайлівський» укладено Кредитний договір у формі Заяви (оферти) №200071046.

13.01.2022 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис зареєстрований під № 1016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ««Фінансово-правова група Лекс» заборгованості у розмірі 69 604,21 грн..

На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шарковим О.О. 09.02.2022 року було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68561449.

06.06.2023 між ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» та ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» укладено договір відступлення прав вимоги №0602023-1, відповідно до умов якого право вимоги за договором №200071046 від 23.07.2014 перейшло до ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» 05.07.2023 згідно рішення єдиного учасника ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» № 05.07.2023 змінено найменування ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ПЛЮС» на ТОВ «ЕПРО СКУЛ».

Відповідно до п.1 ч.2, ч.6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При цьому, слід зазначити, що судом було витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином посвідчені копії матеріалів справи на підставі яких було вчинено виконавчий напис №1016 від 13.01.2022, однак вимога суду не була виконана, відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитними зобов`язаннями позивач отримав, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги стягувача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Нотаріусом, в свою чергу, не було надано суду доказів, що було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 13 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Як зазначено в позовній заяві, відсутні докази, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим, оспорювальний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства.

Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем.

Витребувані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» та від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином посвідчені копії матеріалів справи на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості в розмірі 69 604,21 грн. суду надано не було.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення даної частини позовних вимог.

Що стосується вимог позивача щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації, суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником позивача надано суду Договір про надання правової допомоги №88 від 21.08.2023 року; Акт виконаних робіт від 21.08.2023 року по Договору про надання правової допомоги №88 від 21.08.2023 року; квитанцію до прибуткового касового ордера №79 від 21.08.2023 року до Договору про надання правової допомоги №88 від 21.08.2023 року про прийняття від ОСОБА_1 суму у розмірі 11 200, 00 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТОВ «ЕПРО СКУЛ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 200, 00 грн.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073, 60 грн..

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 18, 203ЦК України, ст.ст.10, 12, 76, 77-81, 89, 141, 265, 274, 279- 280, 354 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований під № 1016, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості у розмірі 69 604 гривень 21 копійки.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 11 200 гривень.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ» на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Дані позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ», місцезнаходження: , м. Київ, вул. Волинська, 42, офіс 4.

Дані третьої особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Дані третьої особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 40-У, прим. 502, каб. 1.

Повний текст рішення суду виготовлено 26.03.2024.

Суддя: Т.А.Зотько