Справа № 350/2241/23
Номер провадження 2/350/627/2023
У Х В А Л А

про залишення без руху

02 січня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 75148,15 грн. заборгованості з кредитним договором № 200073359 від 25.07.2014.

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 2684 гривні.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

До матеріалів позовної заяви не долучено квитанцію про оплату судового збору чи докази, які підтверджують наявність підстав для звільнення такої оплати. При цьому зарахування судового збору від позивача до спеціального фонду Державного бюджету України в системі документообігу суду "Д3" також не підтверджено.

З огляду на викладене, позивачу необхідно здійснити оплату судового збору за подання до суду позовної заяви, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», що з урахуванням ціни позову становить 2684 гривні та надати суду оригінал відповідної квитанції (платіжного доручення).

Судовий збір слід сплатити на рахунок: UA0009658; отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Рожнятів «Судовий збір»/22030101, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Відповідно до положення ст.6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа.

Відповідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача, надавши йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при зверненні в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу в доступі до правосуддя після усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута йому.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк встановлений ст. 185 ЦПК України - десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали в передбачений законом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.М. Бейко