Справа №359/4219/24
Провадження №2/359/2102/2024
УХВАЛА

29 квітня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору поставки, стягнення майнової та моральної шкоди,

встановив:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати договір поставки №96, укладений 24 лютого 2024 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 25000 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч.8 ст.28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зі змісту специфікації №1 від 24 лютого 2024 року вбачається, що предметом договору поставки №96 від 24 лютого 2024 року є дитячий будинок, який за своєю правовою природою є рухомим майном. Ні в договорі поставки №96 від 24 лютого 2024 року, ні в специфікації №1 від 24 лютого 2024 року не визначено місцем виконання зобов`язання з поставки означеного товару в с. Іванків Бориспільського району. В мотивувальній частині позову ОСОБА_1 зазначив, що місцем облаштування дитячого будинку було визначено на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Однак жодного доказу на підтвердження цієї обставини до пред`явленого позову не приєднано. Зокрема, роздруківка листування між сторонами не містить інформації щодо АДРЕСА_1 вказаного населеного пункту. Ці обставини свідчать про те, що правила альтернативної територіальної підсудності, передбачені ч.5, ч.8 ст.28 ЦПК України з приводу розгляду цивільної справи за місцем виконання договору, не поширюються на спірні процесуальні правовідносини. Тому цивільна справа не підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

Очевидно, що ОСОБА_1 є споживачем за договором поставки №96 від 24 лютого 2024 року. З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 11 березня 2005 року вбачається, що місце проживання позивача зареєстровано в кв. АДРЕСА_2 . Однак ОСОБА_1 не скористався правом, передбаченим ч.5 ст.28 ЦПК України, на пред`явлення позову до суду за місцем його проживання, тобто до Баришівського районного суду Київської області. В такому випадку спірні процесуальні правовідносини регулюються ч.1 ст.27 ЦПК України, а цивільна справа підсудна Броварському міськрайонному суду Київської області.

Відкриття провадження у цивільній справі, розгляд цивільної справи та, тим більше, ухвалення судового рішення буде перевищенням Бориспільським міськрайонним судом Київської області повноважень, визначених ЦПК України, та істотним порушенням права учасників судового процесу на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Адже Бориспільський міськрайонний суд Київської області не може вважатись «судом, встановленим законом» для розгляду цієї цивільної справи.

З огляду на це суддя вважає, що з метою забезпечення процесуальної законності належить передати цивільну справу на розгляд Броварському міськрайонному суду Київської області.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичноїособи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору поставки, стягнення майнової та моральної шкоди передати на розгляд Броварському міськрайонному суду Київської області.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя О.Ю. Семенюта