Справа № 505/619/24
Провадження 2-з/505/17/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В., розглянувши в м. Подільську Одеської області заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Фонду державного майна України про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернятко плюс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Дослідне господарство «Новоселівське» Селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зобов`язання повернути земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 року до Котовського міськрайонного суду звернувся заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Фонду державного майна України з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернятко плюс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Дослідне господарство «Новоселівське» Селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зобов`язання повернути земельні ділянки,

Разом із позовною заявою заступник керівника Одеської обласної прокуратури Максим Ракович подав заяву про забезпечення позову.

Підставою для звернення прокурором до суду стало встановлення обласною прокуратурою факту незаконного припинення права постійного користування ДП «ДГ «Новоселівське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0060 загальною площею 151,9277 га, її поділу та подальшої передачі з державної у приватну та комунальну власність, внаслідок чого наразі 15 земельних ділянок загальною площею 28,3812 га, сформованих за рахунок земельної ділянки ДП «ДГ «Новоселівське» перебувають у приватній власності громадян, 8 земельних ділянок, загальною площею 13,4568 га - у комунальній власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, 4 земельні ділянки загальною площею 102,2968 га у державній власності в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, 3 земельні ділянки загальною площею 5,7893 у приватній власності ТОВ «Зернятко плюс».

Так, у користуванні ДП «ДГ «Новоселівське» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ОД №14-017 від 14.05.1996 року перебувала земельна ділянка загальною площею 8 409 га.

У подальшому у лютому 2015 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ДП «ДГ «Новоселівське» на території Новоселівської сільської ради Котовського району Одеської області до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельні ділянки з кадастровим номером, зокрема :01:002:0060.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури зазначив, що з власності держави незаконно вибули особливо цінні землі сільськогосподарського призначення, які у подальшому незаконно передано у приватну власність громадян та комунальну власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області тому просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0309, :01:002:0310, :01:002:0313, :01:002:0314, :01:002:0315, :01:002:0316, :01:002:0317, :01:002:0320, :01:002:0321, :01:002:0322, :01:002:0326, :01:002:0327, :01:002:0328, :01:002:0329, :01:002:0330, :01:002:0333, :01:002:0334, :01:002:0335.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши заяву про забезпечення позову суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності та мають бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками судового процесу.

Встановлено, що у користуванні ДП «ДГ «Новоселівське» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ОД № 14-017 від 14.05.1996 перебувала земельна ділянка загальною площею 8 409 га.

У подальшому у лютому 2015 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ДП «ДГ «Новоселівське» на території Новоселівської сільської ради Котовського району Одеської області до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами зокрема :01:002:0060, яка перебувала у постійному користуванні ДП «ДГ «Новоселівське».

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту державного підприємства ДП «ДГ «Новоселівське» останнє на момент виникнення спірних правовідносин входило до сфери управління Національної академії аграрних наук України, яка і є єдиним засновником зазначеного державного підприємства.

Відповідно до Статуту ДП «ДГ «Новоселівське» господарство створено з метою організаційно-господарського забезпечення науково-дослідним установам Національної академії наук України умов для проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок, їх апробації, проведення виробничої перевірки і впровадження їх у виробництво та іншої господарської діяльності. Землі дослідних полів господарства та ділянки з цінними ґрунтами відносяться до особливо цінних земель і вилучення їх для суспільних потреб не допускається, крім випадків, зазначених у Земельному кодексі України.

Земельні ділянки, які перебували у постійному користуванні ДП «ДГ «Новоселівське» є дослідними полями, з огляду на те, що основною метою створення Елітно-насінницького радгоспу «Шлях до комунізму» Всесоюзного селекційно-генетичного інституту, який у подальшому перейменовано у ДГ «Новоселівське», яке у свою чергу реорганізовано в ДП ДГ «Новоселівське» та передачі цьому господарству вказаних земель у користування було здійснення наукової експериментально-дослідницької діяльності з виведення найпродуктивніших сортів насіння.

Так, упродовж 2001-2015 років ДП «ДГ «Новоселівське» виконувались державні науково-дослідні роботи з селекції озимої м`якої та твердої пшениці, селекції озимого і ярого ячменю, селекції кукурудзи та соняшнику.

Таким чином, ДП «ДГ «Новоселівське» упродовж 2001-2015 років (тобто до моменту визнання підприємства банкрутом) за завданнями Національної академії аграрних наук України та Селекційно-генетичного інституту - Національного центра насіннєзнавства та сортовивчення постійно виконувало державні науково-дослідні роботи, для проведення яких використовувались земельні ділянки загальною площею 8 409 га, які перебували у постійному користуванні ДП «ДГ «Новоселівське» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ОД№ 14-017 від 14.05.1996 та які надавались підприємству саме для цих цілей.

Таким чином, земельні ділянки, які перебували у постійному користуванні ДП «ДГ «Новоселівське», мали статус особливо цінних.

У зв`язку з цим, такі земельні ділянки перебувають під особливою охороною держави та мають спеціальний правовий статус.

Такий правовий статус щодо земельних ділянок державної форми власності, які надані у постійне користування підприємств і установ НААН України, передбачено положеннями ст. ст. 84, 150 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу».

Ураховуючи викладене, оскільки ДП «ДГ «Новоселівське» є організацією (установою, закладом) державної форми власності, засновником якого є Національна академія аграрних наук України, тому в постійному користуванні ДП «ДГ «Новоселівське» перебували особливо цінні землі сільськогосподарського призначення державної власності.

Абзацем 2 пункту 4.2 статуту ДП «ДГ «Новоселівське» установлено, що порядок володіння та користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання пов`язані з вилученням землі та відчуженням майна, погоджуються виключно з Президією Національної академії аграрних наук.

Пунктом 4.4 статуту ДП «ДГ «Новоселівське» передбачено, що вилучення земельних ділянок господарства може здійснюватися лише за згодою Президії Академії аграрних наук України.

Пунктом 95 статуту Національної академії аграрних наук України визначено, що вилучення земельних ділянок Національної академії аграрних наук України може здійснюватись лише за згодою президії відповідно до Земельного кодексу України. Земельні ділянки, віднесені до особливо цінних земель, які перебувають у постійному користуванні наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні Національної академії аграрних наук України, вилученню не підлягають, крім випадків, передбачених земельним законодавством.

Відповідно до п. 98 вказаного статуту суб`єктом прав з розпорядження майновим комплексом наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у відданні Національної академії аграрних наук України, є президія.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ОД №14-017 від 14.05.1996 року земельні ділянки, що перебували у постійному користуванні ДП «ДГ «Новоселівське» мали статус особливо цінних земель.

Постановою Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 року №916/61/13-г ДП «ДГ «Новоселівське» визнано банкрутом.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-7690/13-16-СГ від 01.07.2016 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» припинено право постійного користування ДП «ДГ «Новоселівське» земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 151,9277 га кадастровий номер :01:002:0060, розташованою на території Новоселівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту). Земельну ділянку віднесено до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-565/13-18-СГ від 01.08.2018 «Про затвердження документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 151,9277 га (кадастровий номер :01:002:0060), розташованої на території Новоселівської сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту), на підставі якої сформовано 30 земельних ділянок з кадастровими номерами від :01:002:0309 до :01:002:0338.

З матеріалів справи видно, що прокурор оспорює правомірність вибуття із власності держави земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0060, та подальшого її поділу, яка мала статус особливо цінних земель та не може вилучатись із постійного користування підприємства без додержання спеціального порядку та передаватись до приватної власності за будь-яких причин.

Таким чином, на даний час 15 земельних ділянок загальною площею 28,3812 га, сформованих за рахунок земельної ділянки ДП «ДГ «Новоселівське» перебувають у приватній власності громадян, 8 земельних ділянок загальною площею 13,4568 га у комунальній власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, 4 земельні ділянки загальною площею 102,2968 га у державній власності в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, 3 земельні ділянки загальною площею 5.7893 га у приватній власності ТОВ «Зернятко плюс».

Враховуючи, що предметом позову обласної прокуратури є усунення перешкод державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Фонду державного майна України в користуванні та розпорядженні вищезазначеними ділянками, які на даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Зернятко плюс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .. ОСОБА_15 , ОСОБА_16 суд погоджується із доводами заявника про наявність обґрунтованої необхідності забезпечення такого позову шляхом накладення арешту на майно, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову та позбавлення позивача ефективного захисту і поновлення порушеного, на думку позивача, права власності держави, оскільки наявність у ТОВ «Зернятко плюс» та вищевказаних осіб зареєстрованого та належним чином посвідченого права власності на спірні земельні ділянки робить можливим їх відчуження на користь третіх осіб.

Застосування таких видів забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямоване на запобігання розпорядженню майном, відповідає критерію співмірності, є виправданим у цьому випадку та буде сприяти повноцінному поновленню можливо порушених прав держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду.

Подібні висновки щодо забезпечення позову викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що п.1 ст.6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом.

Зокрема, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового /розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини»),

ЄСПЛ у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

У випадку звернення особи до суду з позовними вимогами обов`язковому дослідженню підлягає питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 та Касаційного Господарського Суду від 25.09.2020 у справі № 921/40/20).

За таких обставин та відповідно до зазначених вище норм процесуального права суддя дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав й обґрунтованої необхідності для застосування обраних заявником заходів забезпечення позову.

З огляду на вказане заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153,260,261,353,354 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Фонду державного майна України про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:01:002:0309, :01:002:0310, :01:002:0313, :01:002:0314, :01:002:0315, :01:002:0316, :01:002:0317, :01:002:0320, :01:002:0321, :01:002:0322, :01:002:0326, :01:002:0327, :01:002:0328, :01:002:0329, :01:002:0330, :01:002:0333, :01:002:0334, :01:002:0335.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати Подільському відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - для негайного виконання

Про результат виконання ухвали повідомити суд у встановленому законом порядку.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати заступнику керівника Одеської обласної прокуратури Максиму Раковичу для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заявник (позивач, стягувач): Одеська обласна прокуратура, адреса місця знаходження: вулиця Пушкінська, 3, місто Одеса, 65026, .

Боржник (відповідач): ТОВ «Зернятко-плюс», адреса місця знаходження: вул.Шевченка 71, с.Нестоїта Подільський район Одеська область, .

Боржник (відповідач): ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання АДРЕСА_2 .

Боржник (відповідач): ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса місця проживання с.Липецьке Подільський район Одеська область 66352;

Боржник (відповідач): ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , адреса місця проживання с.Липецьке Подільський район Одеська область 66352;

Боржник (відповідач) ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_5 , адреса місця проживання АДРЕСА_3 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_6 , адреса місця проживання с.Нестоїта Подільський район Одеська область 66332;

Боржник (відповідач): ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_7 , адреса місця проживання АДРЕСА_4 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_8 , адреса місця проживання АДРЕСА_5 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_9 , ІПН НОМЕР_9 , адреса місця проживання АДРЕСА_6 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_10 , ІПН НОМЕР_10 , адреса місця проживання АДРЕСА_7 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_11 , ІПН НОМЕР_11 , адреса місця проживання АДРЕСА_8 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_13 , ІПН НОМЕР_12 , адреса місця проживання АДРЕСА_9 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_14 , ІПН НОМЕР_13 , адреса місця проживання АДРЕСА_10 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_15 , ІПН НОМЕР_14 , адреса місця проживання АДРЕСА_10 ;

Боржник (відповідач): ОСОБА_16 , ІПН НОМЕР_15 , адреса місця проживання: АДРЕСА_11 .

Суддя Г.В.Павловська

Ухвалу складено та підписано 25 березня 2024 року.