Справа № 597/137/23
Провадження №2/597/122/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. м.Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря Богдана В.М.

представника позивача - адвоката Кульгавця С.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача, адвокат Кульгавець С.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В позовній заяві просить суд встановити факт про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Україна», розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066767, який видано 01.10.1996 року ОСОБА_2 , та зареєстровано за реєстраційним номером 05767, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 31.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розглядати справи у порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача - адвокат Кульгавець Сергій Михайлович у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі.

В підготовче судове засідання представник відповідача Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону.

Дослідивши матеріали справи, заяву відповідача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивача ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.07.2003 року.

За життя покійна ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Україна», розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066767, оригінал якого відсутній у позивача.

Взамін вищевказаного сертифікату державний акт на земельну ділянку ОСОБА_2 не видавався, що стверджується відповіддю ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області №13-19-0.2133-410/2-24 від 26.01.2024 року.

Відповідно до довідки №237 виданої 21.12.2023 року старостою с.Мишків Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зі спадкодавцею ОСОБА_2 на момент її смерті проживали та були зареєстровані:

ОСОБА_3 дочка;

ОСОБА_4 зять;

ОСОБА_1 внук;

ОСОБА_5 дружина внука;

ОСОБА_6 правнучка;

ОСОБА_7 правнучка.

Заповітів ОСОБА_2 не складала, спадкова справа після її смерті до її майна не відкривалася.

Оскільки ОСОБА_3 є дочкою померлої ОСОБА_2 та прийняла спадщину після її смерті їй належало все спадкове майно на яке за життя мала право її мама.

Однак належним чином оформити прийняту після смерті матері спадщину ОСОБА_3 не змогла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.02.2010 року.

Відповідно до довідки №239 виданої 21.12.2023 року старостою с.Мишків Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зі спадкодавцею ОСОБА_3 на момент її смерті проживали та були зареєстровані:

ОСОБА_1 син;

ОСОБА_5 невістка;

ОСОБА_6 внучка;

ОСОБА_7 внучка.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в селянській спілці «Україна», розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066767, який видано 01.10.1996 року ОСОБА_2 та зареєстровано за реєстраційним номером 05767, на яку мала право його покійна матір ОСОБА_3 .

Позивач є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та являється спадкоємцем першої черги після її смерті, що стверджується повторним свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 від 23.06.2011 року.

Однак, у позивача немає можливості підтвердити наявність між його матір`ю та її покійною матір`ю родинних відносин, виходячи з розбіжностей у зазначені її прізвища та імені і прізвища її матері у актовому записі про її народження, зокрема:

-відповідно до витягу з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження №4 від 29.09.2022 року 25.10.1937 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 народилася дочка ОСОБА_11 ;

-відповідно до витягу з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 29.09.2022 року 29.10.1955 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 (прізвище після укладення шлюбу Вирозуб) ОСОБА_13 .

З метою виправлення вказаних розбіжностей представник позивача звертався в ОСОБА_14 , однак йому надано витяг з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 17.11.2022 року, яким змінено прізвище дружини ОСОБА_12 (прізвище після укладення шлюбу Вирозуб) ОСОБА_15 на ОСОБА_12 .

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для позивача важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючих документів в адміністративному порядку неможливо.

В той же час, факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У даній справі встановлено, що позивач зверталася з заявою до державного нотаріуса, який рекомендував встановити факт родинних зв`язків своєї матері із її покійною матр`ю у судовому порядку.

Від встановлення юридичного факту залежить виникнення майнового права позивача на нерухоме спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця за законом.

А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Суд також вважає, що наявність розбіжностей у зазначені прізвища та імені ОСОБА_3 і прізвища її матері ОСОБА_2 у актовому записі про народження, позбавляє позивача права на отримання спадщини, чим порушуються його спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки №239 виданої 21.12.2023 року старостою с.Мишків Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зі спадкодавцею ОСОБА_3 на момент її смерті проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_1 .

02 грудня 2023 року позивач звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори задля оформлення спадкових справ на майно після смерті матері ОСОБА_3 , яке вона прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_2 , але не оформила належним чином.

02 грудня 2023 року в.о.державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Інна Дідик за вих.№569/02-14 повідомила позивача про те що він немає можливості підтвердити родинні зв`язки своєї матері з її покійною матір`ю, а тому запропонував для вирішення спору та з метою оформлення права власності на спадкове майно звернутися з позовом до суду.

Крім цього нотаріус повідомила про відсутність після смерті ОСОБА_2 заповітів, відсутність спадкової справи та відсутність виданих свідоцтв про право на спадщину.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п.3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 своєчасно прийняв, як спадкоємець по закону 1 черги ОСОБА_1 , оскільки проживав з померлою разом на момент її смерті в одному будинковолодінні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1225, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Україна», розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066767, який видано 01.10.1996 року ОСОБА_2 , та зареєстровано за реєстраційним номером 05767, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Більче-Золотецька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, с.Більче-Золоте, вул.Махнівка, 101 Чортківського району, Тернопільської області, код ЄДПОУ .

Повний текст судового рішення складено 20.03.2024 року.

Суддя Ірина ТОРСЬКА