ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24 квітня 2024 року

м. Харків

справа № 643/2173/16

провадження № 22ц/818/2095/24

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 року в складі судді Новіченко Н.В. по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини

в с т а н о в и в:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення відмолено.

На вказану ухвалу суду поштою 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року справу витребувано з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 19 квітня 2024 року.

Однак, апеляційне провадження по справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 викладена російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Згідно з частиною першою статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою (частина перша статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»).

Відповідно до частин першої та третьої статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року у справі (№ 10-рп/99) за конституційними поданнями 51 народного депутата України про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови органами державної влади, органами місцевого самоврядування та використання її у навчальному процесі в навчальних закладах України (справа про застосування української мови) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Статтею 6 та частинами першою, третьою статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» встановлено, що державною мовою України є українська мова, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Частинами першою, третьою статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» встановлено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

З огляду на зазначене будь-який процесуальний документ повинен бути викладений державною (українською) мовою, проте ця вимога заявницею не додержана.

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до перекладача з метою приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог закону.

Аналогічна позиція викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 липня 2023 року у справі № 639/5495/21 (провадження № 61-10245ск23), від 06 липня 2023 року у справі № 337/5378/19 (провадження № 61-7654ск23), від 25 липня 2023 року у справі № 639/5495/21 (провадження № 61-10245ск23).

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху для подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги, викладеної українською мовою, та її копій відповідно до кількості учасників справи.

Для вчинення апелянтом вказаних дій слід надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 року в складі судді Новіченко Н.В. по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини- залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк 10 днів для подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги, викладеної українською мовою, та її копій відповідно до кількості учасників справи з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бурлака