РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4453/23

27 березня 2024 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 20.11.2020 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, який перебуває на примусовому виконанні у Костопільському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Починаючи з 20.11.2021 відповідач сплачував аліменти в неповному обсязі, у зв`язку з чим в період з 01.01.2023 по 31.08.2023 виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 26642,32 грн. Вказує, що відповідач з 18.07.2018 по даний час офіційно працевлаштований в Республіці Польща в компанії «Pedrobud», має постійний дохід та змогу вчасно сплачувати аліменти і мав достатньо часу, щоб сплатити заборгованість зі сплати аліментів, але цього не зробив, а тому позивачем проведено нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 26642,32 грн.

Просить стягнути на свою користь з ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 26642,32 грн.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 26.12.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

15 січня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис про шлюб №3.

20 листопада 2020 року Костопільським районним судом Рівненської області видано судовий наказ у справі №564/2891/20, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення із заявою до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

16 грудня 2020 року державним виконавцем Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесено постанову ВП №63942667 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №564/2891/20 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2022 року у справі №564/272/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 17.05.2022.

Із довідки про отримання аліментів від 12.12.2023 №26465, виданої Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що за період із січня 2023 по серпень 2023 ОСОБА_2 аліменти згідно виконавчого документу №564/2891/20 не сплачувались.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування обмежується виключно розміром, який становить 100 відсотків заборгованості.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.78, ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У свою чергу, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так судом встановлено, що на підтвердження заявлених позовних вимог та викладених у позовній заяві доводів позивачем долучено до позову лише копію свідоцтва про шлюб, копію судового наказу від 20.11.2020 у справі №564/2891/20, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію заочного рішення суду про розірвання шлюбу та копію довідки виконавчої служби про отримання аліментів.

Проте, до позову не долученого жодного доказу, який би підтверджував розмір нараховуваних державним виконавцем відповідачу аліментів за місяць, який би надавав можливість нарахувати неустойку (пеню) за прострочення їх сплати, яка відповідно до ч.1 ст.196 СК України нараховується у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів.

Суд враховує, що надана позивачем копія довідки про отримання аліментів від 12.12.2023 №26465, яка видана Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, містить інформацію лише про несплату аліментів відповідачем ОСОБА_2 за період з січня 2023 по серпень 2023 року, але не містить розміру нараховуваних виконавцем аліментів на місяць.

Вказана обставина позбавляє суд можливості перевірити правильність проведеного позивачем розрахунку суми неустойки (пені) та, у разі його помилковості, здійснити його перерахунок.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, за наведених обставин, суд не вправі самостійно відшукувати докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оскільки у такий спосіб буде порушено закріплені у ст.2 ЦПК України принципи цивільного судочинства, а саме змагальність сторін та диспозитивність, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та доводів і зокрема щодо розміру нараховуваних аліментів, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 (житель АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено

27 березня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч