Справа № 505/320/22
Провадження 2/505/666/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області та просила визнати незаконним та скасувати наказ №678-о від 08.11.2021 про відсторонення її від роботи та поновити на посаді; стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також судові витрати по справі.

13.10.2023 року розпорядженням керівника апарату Котовського міськрайонного суду Одеської області №384 призначено повторний автоматичний розподіл даної справи, на підставі рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Котовського міськрайонного суду Одеської області за власним бажанням» від 18.07.2023 року.

13.10.2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано на розгляд судді Павловській Г.В.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Статею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Судді Павловській Г.В. відомо, що позивач ОСОБА_1 є дружиною судді ОСОБА_3 , який з 08.02.1993 року по 07.10.2016 року перебував на посаді судді Котовського міськрайонного суду Одеської області і у судді Павловської Г.В. були добрі, робочі відносини із суддею ОСОБА_3 з 08.02.1993 року, а також добрі відносини із позивачкою ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Таким чином, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в упередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної цивільної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді та у відповідності до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України слід заявити самовідвід.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України суддя,-

УХВАЛИЛА :

Заявити самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Передати справу на розгляд іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павловська Г.В.