№ 207/1025/24
№ 2/207/660/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що на примусовому виконанні у Південному відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-112/10 від 05.03.2010 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» боргу у сумі 16 324,01 грн., судового збору у сумі 81,62 грн., витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн., у період з 18.11.2010 року до 12.05.2011 року за № ЄДРВП 22839918.

В рамках вищезазначеного виконавчого провадження від 25.11.2010 року на підставі ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV (зі змінами) винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстрована за номером запису про обтяження 10534971 від 25.11.2010 року.

12.05.2011 року державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (зі змінами) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, копії якої направлено разом з оригіналом виконавчого документа стягувачу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Баглійським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 1138, серія НОМЕР_1 .

З померлим ОСОБА_2 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Факт їх спільного проживання однієї сім`єю встановлений рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року у справі № 208/6646/23.

Після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадкове майно після смерті померлого складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Перед видачею свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори відповідно до п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 при перевірці заборон або арештів цього майна було виявлено наявність обтяження - арешту нерухомого майна - вищевказаної квартири в цілому, реєстраційний номер 10534971, зареєстрованого Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України № 10534971 від 25 листопада 2010 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н Баглійського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ від 18 листопада 2010 року на ім`я ОСОБА_2 .

Так, нотаріус відмовив їй у вчинені нотаріальної дїї, у зв`язку із наявністю арешту спадкового майна.

Вона звернулася до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою. У ній повідомила про смерть свого чоловіка, боржника - ОСОБА_2 , про що надала копію свідоцтва про смерть та просила зняти арешт з майна боржника.

31.01.2024 року Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) їй було відмовлено (відповідь № 06/28.5-34/12788) та зазначено про відсутність законних підстав для зняття арешту з майна, яке на праві власності належить ОСОБА_2 , у зв`язку з чим запропоновано звернутися до суду.

За таких обставин для реалізації своїх спадкових прав вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Отже, станом на сьогодні вона, як спадкоємець після смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 , не може реалізувати своє право на спадкове майно, у зв`язку з наявним обтяженням на це майно.

Оскільки боржник помер, виконавче провадження повинно бути завершено. Внаслідок закінчення виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійсненні державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Однак, арешт з майна боржника до цих пір не знятий і постанова про закінчення виконавчого провадження не винесена, що створює перешкоди в реалізації її спадкових прав.

На підставі зазначеного позивач в позовній заяві просить суд: зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н Баглійського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ від 18 листопада 2010 року, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження - реєстраційний номер 10534971, зареєстрованого Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний номер» Міністерства юстиції України № 10534971 від 25 листопада 2010 року.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила залишити за нею судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 358240193 від 13.12.2023 вбачається, що станом на 13.12.2023 на все нерухоме майно ОСОБА_2 , державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ накладено арешт (арк.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с. 6).

Рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року у справі № 208/6646/23 встановлений факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 (арк.с. 7-9).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2024 року державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трощій Н.Г., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у зв`язку із наявним арештом спадкового майна (арк.с.11).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Як вбачається з вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У силу вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено та не спростовано іншими учасниками справи, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . З померлим ОСОБА_2 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Факт їх спільного проживання однієї сім`єю встановлений рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року у справі № 208/6646/23 (ар.с.7-9). ОСОБА_2 на праві власності належала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 358240193 від 13.12.2023 (ар.с.10).

Встановлено, що 25.11.2010 на належну померлому вказану квартиру накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 10534971, зареєстровано 25.11.2010 17:14:43 за № 10534971 реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н Баглійського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ від 18 листопада 2010 року на ім`я ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно (ар.с.10).

Таким чином, права позивачки порушені, оскільки остання не може оформити спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , зокрема отримати свідоцтво про право на спадщину на належну померлому квартиру, у зв`язку з наявністю вищевказаного арешту.

Разом з тим, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено.

Так, відповідно до відповіді Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 06/28.5-34/12788 від 31.01.2024 року зазначено, що при перевірці автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецрозділу встановлено, що на примусовому виконанні у Південному відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-112/10 від 05.03.2010 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» боргу у сумі 16 324,01 грн., судового збору у сумі 81,62 грн., витрат на ІТЗ у сумі 30,00 грн., у період з 18.11.2010 року до 12.05.2011 року за № ЄДРВП 22839918.

В рамках вищезазначеного виконавчого провадження від 25.11.2010 року на підставі ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV (зі змінами) винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстрована за номером запису про обтяження 10534971 від 25.11.2010 року.

12.05.2011 року державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (зі змінами) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, копії якої направлено разом з оригіналом виконавчого документа стягувачу. Позивачці рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання зняття арешту з майна (ар.с.12).

Відтак, існування на даний час обтяження у виді накладення арешту на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_2 порушує спадкові права позивача як спадкоємця щодо оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Встановлено, що позивач зверталася із заявою про зняття арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, однак виконавчою службою відмовлено у знятті такого обтяження.

Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом встановлено, що на даний час не існує відкритого виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт, відсутність зазначених відомостей, беручи до уваги, що позивач звертався із заявою про зняття цього арешту, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно ОСОБА_2 та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право ОСОБА_1 на оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 та відповідно на мирне володіння нерухомим майном.

Суд також звертає увагу, що позивачка позбавлена іншого способу захисту своїх права, аніж скасування арешту із належного ОСОБА_2 майна.

На сьогодні позивач, який прийняв спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з померлого ОСОБА_2 .

Оскільки арешт накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 18.11.2010 року року Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, зареєстроване обтяження на все майно боржника ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а спірних відносин на даний час по вказаним виконавчим документам вже не існує, та на теперішній час на виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі документи, на підставі яких накладено арешт, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ялтинська, 2 про зняття арешту з майна, задовольнити у повному обсязі.

Зняти арешт з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н Баглійського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ від 18 листопада 2010 року, реєстраційний номер обтяження №10534971 від 25 листопада 2010 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 10534971, зареєстрованого Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України № 10534971 від 25 листопада 2010 року.

Судові витрати по справі - залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислююєься з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко