Провадження №: 2/336/385/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , в особі законного представника, третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , який уточнила в процесі розгляду справи.

В обгрунтування позову зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гавриленко Н.Ю., зареєстрованогом в реєстрі за № 105, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

За її згодою з 2014 року у квартирі були зареєстрований її племінник ОСОБА_4 та його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його сим ОСОБА_2 разом з матір`ю у 2016 році виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, та до теперішнього часу не повернулися. Особисті речі відповідача в квартирі відсутні, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг його мати не несе, однак до теперішнього часу неповнолітній ОСОБА_5 перебуває на реєстраційному обліку в спірній квартирі, що створює позивачці перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.

Позивачка до суду не з`явилася, надавши письмове звернення про розгляд справи за її відсутності, та згоду на задоволення позову при заочному розгляді справи.

Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району також не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення на розсуд суду.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились з невідомих причин. Заперечень проти позову не надали.

За вказаних обставин, зі згоди позивачки, висловленої в її письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову, доказів судом не застосовувалися.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гавриленко Н.Ю. зареєстрованим в реєстрі за № 105, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 9-10, 11).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином її племінника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований у встановленому законом порядку в квартирі АДРЕСА_1 9а.с. 13).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На виконання ухвали суду від 09.10.2023 року Державною прикордонною службою України надано відповідь щодо перетинання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 державного кордону України у 2018 році, інформація про його повернення на територію України на теперішній час відсутня (а.с. 41).

Наведені обставини дають суду підстави стверджувати, що ОСОБА_2 в продовж п`яти років в квартирі не проживає.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачці житлом на її користь, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Перебування відповідача на обліку створює для позивачки перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв`язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Хоча цивільним процесуальним законодавством і встановлено обов`язок суду розподілити судові витрати під час ухвалення рішення, проте позивач не заявив вимог щодо стягнення з відповідачки судового збору, суддя приходить до висновку, що позивач бажає самостійно нести ці видатки, тому суд не вбачає підстав для обмеження особи в розпорядженні належним йому правом на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 395, 401, 405 ЦК України, ст. ст. . 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.В. Щаслива