У Х В А Л А

22 березня 2024 року

м. Київ

справа № 638/10870/20

провадження № 61-18249ск23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідуваньу місті Полтаві про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 133 520,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.

19 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року залишено без руху.

Копію ухвали Верховного Суду від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 отримав 19 лютого 2024 року, що підтверджується рекомендованим зворотнім поштовим повідомленням.

Однак, станом на 22 березня 2024 року вимоги ухвали Верховного Суду від18 січня 2024 року ОСОБА_1 не виконано.

Відповідно до частини першої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі «Пономарьов проти України») сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно із частиною п`ятою, шостою статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Таким чином, на підставі статті 393 ЦПК України касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року необхідно визнати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві про відшкодування моральної шкоди, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко