Головуючий у І інстанції Чехов С.І.
Провадження №22-ц/824/2031/2024 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа: комітет органу опіки та піклування при виконкомі Баришівської селищної ради Броварського району Київської області,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Баришівського районного суду Київської області із заявою, у якій просив визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженку села Чистогалівка Чорнобильського району Київської області, зареєстровану у АДРЕСА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_2 посилався на те, що він є батьком ОСОБА_1 , яка є інвалідом другої групи, загальне захворювання, перебуває на обліку у лікаря психіатра та потребує постійного стороннього нагляду. Останнім часом її психічний стан здоров`я значно погіршився, вона поводить себе агресивно, робить непередбачувані дії, не виконує жодних елементарних обов`язків.

Внаслідок психічної хвороби донька заявника потребує обов`язкового встановлення над нею опіки. Оскільки заявник є батьком ОСОБА_1 , він вважає за доцільне призначити його опікуном над дочкою ОСОБА_1 в разі визнання її недієздатною за рішенням суду.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , уродженку с. Чистогалівка, Чорнобильського району, Київської області, зареєстровану: АДРЕСА_1 , мешканку АДРЕСА_2 , недієздатною.

Встановлено опіку над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , уродженку с. Чистогалівка, Чорнобильського району, Київської області, зареєстровану: АДРЕСА_1 , та мешканку АДРЕСА_2 , призначено її опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), уродженця смт. Сєверний, Краснодонського району, Луганської області, зареєстрованого: АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_2 .

Суд також зазначив, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною становить два роки, з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі поклав у його основу лише Висновок судового психіатричного експерта № 179-ц від 30 серпня 2023 року та, виходячи з даного висновку, зазначив, що ОСОБА_1 страждає психічним захворюванням, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, отже є підстави до визнання її недієздатною.

ОСОБА_1 такі висновки суду вважає помилковими, оскільки вони ґрунтуються лише на висновку судового психіатричного експерта і жодні інші докази не були предметом судової перевірки та оцінки, що свідчить про необ`єктивність суду при ухваленні рішення щодо неї. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що Висновок судового психіатричного експерта № 179-ц від 30 серпня 2023 року є необ`єктивним, оскільки їй достовірно відомо, що заявник ОСОБА_2 , який є її батьком, ще до проходження нею експертного дослідження неодноразово відвідував відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз в АДРЕСА_4 і спілкувався безпосередньо із експертами, проявляючи безпосередню зацікавленість в отриманні вищевказаного Висновку. Крім того, з боку батька по відношенню до неї періодично проявлялася протиправна поведінка, у ході якої він застосовував фізичне насилля. Так, на початку липня 2023 року він, безпідставно застосовуючи фізичну силу, відібрав всі документи, банківські картки та заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_1 . Потім він викликав співробітників поліції і працівників швидкої медичної допомоги з метою проведення примусової госпіталізації до медичної установи, при цьому батьки зв`язали їй руки і ноги. Але співробітники поліції, які прибули на їх виклик до місця проживання, відмовилися проводити примусову госпіталізацію, оскільки їм на це не було надано відповідної ухвали суду. Після цього, батьки, застосувавши фізичну силу, самі відвезли її до медичної установи в смт. Глеваха.

Зазначає, що вона дійсно перебуває на обліку у лікаря-психіатра і періодично, за необхідності, за рекомендаціями лікаря, приймає ліки. Стан її психічного здоров`я не погіршився, вона розуміє значення своїх дій, контролює їх та може керувати ними. Належним чином займається вихованням своїх дітей та їx матеріальним утриманням і на даний час є працевлаштованою. Тому, жодних достатніх підстав визнавати її недієздатною та встановлювати над нею опіку у суду не було. Ухвалюючи рішення про задоволення вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції не навів жодних переконливих мотивів та не обґрунтував, чому саме дійшов висновку про необхідність визнати ОСОБА_1 недієздатною та встановити опіку.

Також вказує, що в порушення вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України, її не було залучено судом до участі у справі, а в заяві ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, навіть не зазначено заінтересованою особою, що є грубим порушенням процесуального закону, яке призвело до порушення законних прав та інтересів, тобто суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. При цьому, ОСОБА_1 також була позбавлена можливості надати свої пояснення в суді та висловити свої категоричні заперечення щодо поданої ОСОБА_2 заяви про визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки, що відповідно до п.4 ч. 3 ст. 276 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

Апеляційним судом виконаний процесуальний обов`язок щодо направлення учасникам справи за відомими адресами копії апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження.

Таким чином, учасники, повідомлені про розгляд справи, не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо доводів і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

До суду апеляційної інстанції учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с.93), не з`явились, однак їх неявка згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Комітет органу опіки та піклування при виконкомі Баришівської селищної ради Броварського району Київської області в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника комітету, копію рішення від 14.04.2023 року №117 про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном над його донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та копію висновку, який є додатком до вищевказаного рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради від 14.04.2023 року №117.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії АВ № 1083838 від 28 листопада 2022 року, стосовно ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, загальне захворювання, на строк до 01 січня 2025 року (а.с.10).

Із довідки КНП «Баришівська ЦРЛ» від 07 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до лікаря-психіатра (а.с.11).

Згідно Акту №110 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 09 березня 2023 року, родина ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації, є внутрішньо переміщеними особами, а саме: дружина - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_1 , онук - ОСОБА_4 , онука - ОСОБА_5 (а.с.12).

Згідно Висновку судового психіатричного експерта №179-ц від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад - шизофренію, параноїдної форми, безперервний перебіг. За своїм психічним станом ОСОБА_1 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.47-48).

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з доведеності того факту, що ОСОБА_1 страждає на хронічний стійкий психічний розлад - шизофренію, параноїдної форми, безперервний перебіг, за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому слід визнати її недієздатною та призначити ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 , її опікуном.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2, 4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та на підставі вищенаведених правових норм, зважаючи на доведеність факту того, що ОСОБА_1 страждає психічним захворюванням і не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судового психіатричного експерта №179-ц від 30 серпня 2023 року, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 недієздатною.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

За запитом апеляційного суду Комітет органу опіки та піклування при виконкомі Баришівської селищної ради Броварського району Київської області надіслав суду копію рішення від 14.04.2023 року №117 про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном над його донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та копію самого висновку, який є додатком до рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради від 14.04.2023 року №117. Згідно даного висновку орган опіки і піклування Баришівської селищної ради Броварського району звертається до Баришівського районного суду з поданням про призначення гр. ОСОБА_2 опікуном в разі визнання недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з метоюзахисту особистих немайнових і майнових прав ОСОБА_1 , яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки, а також для опіки і створення їй необхідних побутових умов, здійснення над нею належного догляду, забезпечення її лікування, орган опіки та піклування виконавчого комітету Баришівської селищної ради визнає доцільним призначення гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном в разі визнання Баришівським районним судом недієздатною гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналізуючи вищевикладене, правильним є висновок суду про задоволення заяви ОСОБА_2 , визнання ОСОБА_1 недієздатною та встановлення над нею опіки із призначенням опікуном її батька ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необ`єктивність висновку судового психіатричного експерта №179-ц від 30 серпня 2023 року є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях скаржника.

Відхиляються апеляційним судом і доводи скарги про те, що рішення суду ґрунтується виключно на підставі висновку судового психіатричного експерта від 30.08.2023 року, оскільки зі змісту самого рішення вбачається, що судом проаналізовано усі зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку із наданням їм повної, всебічної та об`єктивної оцінки.

Доводи скарги про порушення прав ОСОБА_1 розглядом справи за її відсутності, колегією суддів відхиляються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні брав участь представник ОСОБА_1 - адвокат Пучек А.О. (а.с.53-56), який проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечував, що підтверджується протоколом судового засідання від 31.10.2023 року (а.с.60-61).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди скаржника з висновками суду. Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, застосовано норми матеріального права, які регулюють правовідносини, що склались, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, та з урахуванням доведеності вимог заяви ОСОБА_2 ухвалено обґрунтоване рішення про її задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки Баришівським районним судом Київської області рішення від 31 жовтня 2023 рокуухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: