Номер провадження: 22-ц/813/2991/24
Справа № 522/4954/23
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року у складі судді Петренка В.С.,

встановив:

У березні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ніц А.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2019 у справі №520/12802/19 до 1/7 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишено без розгляду.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у матеріалах справи відсутні докази повноважень представника позивача, що позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, а тому суд дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду. Зазначає, що оскільки позивач, який є захисником «Азовсталь», військовим медиком, перебуває у полоні країни агресора РФ, тому саме дружина полоненого віднесена до особи, яка фактично діє в інтересах полоненого.

30.01.2024 від позивача надійшла заява про долучення доказів та письмових пояснень в яких останній зазначив, що 03.01.2024 його було звільнено з полону країни-агресора РФ. В своїх поясненнях підтвердив, що адвокат Ніц А.С. є його представником, діяв і діє в його інтересах на підставі договору та має відповідні повноваження на представництво інтересів позивача. Зазначив, що договір про надання правової допомоги від 06.03.2023 укладений його дружиною в його інтересах та ним надано згоду на надання йому правової допомоги. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року залишити без змін.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу відповідач просив скасувати ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду позову та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, його представника та відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року N 36 (чинному на час виникнення спірних відносин), ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI.

Положення наведених норм права дають підстави для висновку, що повноваження адвоката як представника сторони мають бути підтверджені ордером або довіреністю цієї сторони, що посвідчує такі повноваження.

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Ордер, який видано відповідно до статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви (частини перша, друга, четверта статті 64 ЦПК України).

Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером ЦПК України не вимагає.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Статтею 15 Правил адвокатської етики визначено, що якщо договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому професійної правничої (правової) допомоги цим адвокатом виключно у випадку, якщо цього вимагає закон.

Отже, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 діяв як адвокат, на підтвердження своїх повноважень надав ордер, який є достатньою самостійною підставою, що надає право адвокату на підписання документів від імені особи, учасника справи.

Виходячи з вищевикладеного суд першої інстанції залишаючи без розгляду позов з посиланням на те, що договір про надання правової допомоги укладено між адвокатом та жінкою позивача без доказів того, що позов подано саме в інтересах позивача, який перебуває в полоні, дійшов помилково висновку про відсутність доказів щодо повноваження представника позивача та допустився надмірного формалізму.

В суді апеляційної інстанції позивачем надано пояснення, в яких останній підтвердив факт того, що його дружина, яка уклала з адвокатом Ніц А.С. договір про надання правової допомоги, діяла в інтересах позивача.

Апеляційний суд з урахуванням ч. 3 ст. 367 ЦПК України приймає до уваги надані пояснення, а також додані до них письмові докази з урахуванням тих обставин, що на час подання позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 , останній перебував у полоні, тому був позбавлений можливості самостійно підтвердити факт укладання договору про надання правової допомоги в його інтересах.

Крім того вирішуючи питання про залишення позову без розгляду суд першої інстанції безпідставно надав оцінку запереченням відповідача по суті позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 20.03.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева