Справа № 453/145/24
№ провадження 2/453/229/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Курницької В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Трембач М.М.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку спрошеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,-

в с т а н о в и в :

До Сколівського районного суду Львівської області 30 січня 2024 року в порядку цивільного судочинства за допомогою системи «Електронний суд» звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 про поділ спільного майна, в якій просить у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частки вартості транспортного засобу марки JCB 3CX CONTRACTOR, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску в розмірі 347 114 (триста сорок сім тисяч сто чотирнадцять) гривень, залишивши вказаний транспортний засіб у власності відповідача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в період часу перебування у шлюбі сторони придбали транспортний засіб екскаватор-навантажувач марки JCB 3CX CONTRACTOR, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . У зв`язку з відсутністю доступу до транспортного засобу, який знаходиться у відповідача, позивач звернулась до сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності, яким було визначено ринкову вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) транспортного засобу та у відповідності до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» надано консультаційний лист, з якого вбачається, що середньоринкова вартість транспортного засобу, екскаватора-навантажувача JCB 3CX, 1998 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_2 становить - 694 228 (шістсот

дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять вісім) гривень, з яких, виходячи з рівності часток майна подружжя, 347 114 (триста сорок сім тисяч сто чотирнадцять) гривень належить позивачу, як другому з подружжя. На підставі наведеного просить у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частки вартості транспортного засобу - марки JCB 3CX CONTRACTOR, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1998 року випуску, в розмірі 347 114 (триста сорок сім тисяч сто чотирнадцять) гривень, залишивши вказаний транспортний засіб у власності відповідача. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 453/145/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторні, судове засідання призначено на 16 квітня 2024 року.

14 березня 2024 року представником відповідача у справі адвокатом Горохом В.В. за допомогою системи «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що твердження позивача щодо вартості майна не відповідають дійсності, оскільки реальна ринкова вартість екскаватора-навантажувача марки JCB 3CХ, 1998 р.в., заводський номер НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_2 станом на 6 лютого 2024 року становила 437 680 грн. (чотириста тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят гривень 00 коп.), що підтверджується Звітом про оцінку вартості екскаватора-навантажувача, складеним 07 лютого 2024 року суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 . Посилається також на постанову Верховного Суду від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20, якою наголошено, що вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, зазначає, що у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягненню підлягає грошова компенсація частки вартості екскаватора-навантажувача марки JCB 3CХ, 1998 р.в., заводський номер НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_2 в розмірі 218 840 грн. (двісті вісімнадцять тисяч вісімсот сорок гривень 00 коп.) (437 680 грн. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в заявленому розмірі грошової компенсації.

В судове засідання 16 квітня 2024 року сторони та їх представники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явились.

16 квітня 2024 року представником позивача адвокатом Вуйцік О.Б. подано клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. У вказаній заяві також просить стягнути з ОСОБА_2 грошової компенсації за транспортний засіб, виходячи з оцінки, наданої відповідачем, а саме в розмірі 218 840 грн. Одночасно просить повернути надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 587, 72 грн.

Крім того, 16 квітня 2024 року представником відповідача у справі адвокатом Горохом В.В. подано клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій представником, крім іншого, зазначено про те, що відповідач погоджується сплатити позивачу грошову компенсцію частки вартості екскаватора-навантажувача марки JCB 3CХ, 1998 р.в., заводський номер НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_2 в розмірі 218 840 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ураховуючи ст. 223 ЦПК України, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу та постановити рішення за відсутності сторін на підставі наявних у ній письмових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст рішення складено 22 квітня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 16 квітня 2024 року, датою ухвалення рішення є саме 22 квітня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази у їх сукупності, беручи до уваги письмові заяви представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України свідчить про застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Згідно положення ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Положенням статті 370 Цивільного кодексу України визначено право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або судом.

Цивільний кодекс України регулює відносини, що складаються між співвласниками стосовно майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, визначаючи порядок володіння, користування та розпорядження таким майном, що визначає зміст права спільної сумісної власності. Хоча при праві спільної сумісної власності розмір частки кожного з співвласників не визначений, це не позбавляє можливості кожного з них права на виділ частки з майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у натурі.

Частиною першою статті 372 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, вимоги про визнання за відповідачем права власності на автомобіль і стягнення на користь позивачки відповідної грошової компенсації треба розглядати як вимогу про поділ цієї неподільної речі шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього компенсації замість частки позивачки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. Крім того, внаслідок його виділення у власність відповідачеві і такого стягнення право спільної сумісної власності на автомобіль припиняється. Тому окрема вимога припинити право спільної сумісної власності є неефективним способом захисту. Частини четверта та п`ята статті 71 СК України не передбачають обов`язкову згоду відповідача на присудження позивачеві грошової компенсації замість частки останнього у праві спільної сумісної власності на майно, а також не передбачають обов`язкове внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності й отримання компенсації на свою користь просить позивач.

В постанові Верховного Суду від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20 зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2008 року.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2023 року у справі № 456/2846/22 шлюб між сторонами розірвано (копія рішення міститься в матеріалах справи).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 , виданого 5 грудня 2023 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 змінила ім`я на ОСОБА_1 .

В період зареєстрованого шлюбу, а саме у 2012 році, подружжям Плечій було набуто екскаватор-навантажувач марки JCB 3CХ, 1998 р.в., заводський номер НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарський, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, наданою 18 січня 2024 року на запит адвоката Походжай О. Вказаний транспортний засіб зареєстровано за відповідачем у справі 26 листопада 2012 року.

Згідно з консультаційним листом ФОП-оцінювача ОСОБА_5 № 3-05/12/23 від 05 грудня 2023 року, середньоринкова вартість транспортного засобу, ідентичного екскаватору-навантажувачу JCB 3CX, 1998 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , становить - 694 228 (шістсот дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять вісім) гривень. Копію вказаного листа позивачем долучено до позовної заяви.

З долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву Звіту про оцінку вартості екскаватора-навантажувача, складеного 07 лютого 2024 року суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 , встановлено, що ринкова вартість екскаватора-навантажувача марки JCB 3CХ, 1998 р.в., заводський номер НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_2 станом на дату оцінки складає 437 680 грн. (чотириста тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят гривень 00 коп.)

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись сімейним законодавством України, діючим на час виникнення спірних правовідносин, зважаючи на фактичне визнання відповідачем позовних вимог на суму 218 840, 00 грн., а також беручи до уваги те, що з таким розміром компенсації частки у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб позивач погодилась у заяві від 16 квітня 2024 року, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення з останнього 218 840, 00 грн. грошової компенсації вартості частини транспортного засобу екскаватора-навантажувача марки JCB 3CХ, 1998 р.в., заводський номер НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_2 .

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 1 750, 22 грн. (з розрахунку 218 840, 00 грн./347 14, 00 грн. х 2 776, 12 грн. = 1 750, 22 грн.).

Щодо вимоги представника позивача про повернення надмірно сплаченої суми судового збору, то суд не вбачає підстав для задоволення такої, оскільки судовий збір позивачем сплачено у встановленому законодавством розмірі від розміру заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 65, 69-71 СК України, ст.ст. 325, 372 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 82, 89, 141, 258, 259, 263,265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу - екскаватор-навантажувач марки JCB 3CX CONTRACTOR, 1998 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що становить 218 840 (двісті вісімнадцять тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 750 (одну тисячу сімсот п`ятдесят) гривень 22 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Головуючий суддя В. Я. Курницька