Єдиний унікальний номер №943/601/24
Провадження № 2/943/629/2024
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

27 березня 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просить визнати за ним право власності на все майно (рухоме та нерухоме), де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті, і на що вона мала право за законом, в порядку спадкування за законом, а саме: 1/2 приватизованого будинку по АДРЕСА_1 ; 1/8 частки квартири АДРЕСА_2 ; 1/8 частки автомобіля Ауді, модель S6.2.2, 1996 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 ; 1/4 частки гаража по АДРЕСА_1 в гаражному кооперативі; 1/2 майна (грошових коштів) від суми - 50000 грн. страхового відшкодування, присуджених матері у справі №462/2618/16, в зв`язку зі смертю сина. Крім того, позивач просить стягнути на його користь із ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_2 , грошову компенсацію в зв`язку зі смертю ОСОБА_5 в сумі - 15050 доларів США.

22.03.2024 року матеріали справи за позовом ОСОБА_1 надійшли до суду, які протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2024 передано для розгляду судді Шендріковій Г.О., яка ухвалою від 22.03.2024 року заявила самовідвід від розгляду вказаної справи та передала справу для повторного розподілу між суддями Буського районного суду Львівської області в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 року вказані матеріали справи передано для розгляду судді Косу І.Б., який на виконання приписів частини шостої статті187 ЦПК України скерував запит і отримав відповідь №508921 від 26.03.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів, суддя приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до даних, що вказані у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Проте, із відповіді №508921 від 26.03.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 вбачається, що місцем його реєстрації є АДРЕСА_2 , що належить до територіальної підсудності Залізничного районного суду міста Львова.

Відтак, заявлені позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на рухоме майно, зокрема: частку автомобіля (Ауді, модель S6.2.2, 1996 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 ); частину грошових коштів зі страхового відшкодування (від суми - 50000 грн., присуджених матері позивача в зв`язку зі смертю сина), а також стягнення на користь позивача грошової компенсації (у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 в сумі 15050 доларів США), підлягають розгляду за місцезнаходженням відповідача, тобто Залізничним районним судом міста Львова, що відповідає приписам частини першої статті 27 ЦПК України.

Разом із тим, згідно вимог частини першої статті 30ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 травня 2018 року в справі №369/238/15-ц згідно з частиною першою статі 30 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини; якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Розгляд справи судами з порушенням правил виключної підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Як убачається із позовної заяви ОСОБА_1 , що поряд із заявленими вимогами про визнання за ним права власності на частки рухомого майна (грошових коштів і автомобіля) позивач також просить визнати за ним право власності в порядку спадкування одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, зокрема: 1/8 частина квартири в АДРЕСА_2 ; 1/4 частина гаража в АДРЕСА_1 , що знаходяться у Залізничному районі міста Львова, а також на 1/2 частину приватизованого будинку в АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах Золочівського району Львівської області.

При цьому, як слідує із матеріалів справи, що вартість спірного спадкового нерухомого майна позивачем не зазначено та не надано відповідних документів про їх дійсну вартість, зокрема, звіту про оцінку майна, передбаченого статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відтак, суддею встановлено, що лише одна з шести заявлених позовних вимог підсудна Буському районному суду Львівської області (визнання за позивачем права власності на 1/2 будинку по АДРЕСА_1 ). Натомість, решта п`ять позовних вимог належать до територіальної та виключної підсудності Залізничного районного суду міста Львова.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі №465/650/16-ц, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. А згідно пункту 1 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду. Крім того, згідно приписів частини четвертої статті 378, пункту 6 частини першої статті 411 ЦПК України прийняте з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) судове рішення підлягає скасування з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (новий розгляд).

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо така належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини третьої статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України).

Оскільки суддею встановлено, що два із трьох об`єктів нерухомого майна, з приводу якого виник спір, вартість яких невідома, територіально знаходиться (квартира та гараж) у Залізничному районі міста Львова, отже за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Залізничного районного суду міста Львова.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що справа не підсудна Буському районному суду Львівської області, оскільки спір виник із приводу рухомого та нерухомого майна, основна частина якого знаходиться у Залізничному районі міста Львова, а тому матеріали справи за позовом ОСОБА_1 слід передати за підсудністю на розгляд Залізничного районного суду міста Львова за місцезнаходженням основної частини майна.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 13, 27, 28, 30, 31, 32, 187, 259, 260, 261, 263, 353, 376, 378, 411 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів, - передати за підсудністю на розгляд Залізничного районного суду міста Львова (вулиця Степана Бандери, 3, місто Львів, Львівська область, 79013).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. Б. Кос