Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1019/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які більше чотирьох років проживають разом зі позивачем та знаходяться на його утриманні.

Разом з тим позивач зазначає, що більш як чотири роки тому його дружина виїхала за межі України, де на даний час і проживає.

Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, ніяким чином не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей і не надає ніякої фінансової підтримки.

Слід зазначити, що така ситуація має місце вже кілька років поспіль. За останні чотири роки позивача дружина ОСОБА_2 відвідувала дітей один раз, увійшовши до будинку забрати деякі свої речі, які залишилися з спільно набутого майна.

Відповідач жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування позивача та їх спільних дітей, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з матір"ю та її участі у вихованні дітей.

А тому позивач ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а позовні вимоги просить задоволити (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують (а.с.28, 36).

Представник третьої особи у судове засідання не з"явилася подала до суду заяву та висновок яким визнаено про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.32-35).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні (а.с.5-10).

Судом встановлено, що мати дитини не проживає з сім`єю, вона залишила їх, свої обов`язки по вихованню і утриманню дітей не виконує, розвитком та станом здоров`я власних дітей не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Згідно висновку органу опіки та піклуванння Виноградівської міської ради Закарпатської області від 18.03.2024 року № 02.1-15 ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки така не виконує батьківські обов"язки утримання та виховання своїх дітей (а.с.33-34).

Судом в процесі розгляду справи та дослідження доказів встановлено обставини - факти, як кожен окремо, так і в сукупності які можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх материнських обов`язків.

У свою чергу відповідачем позов не заперечено.

В судовому засіданні встановлено, що діти проживають та знаходиться на утриманні позивача, відповідач участі у виховані дітей не приймає, їх життям, здоров"ям не цікавиться (а.с.8-10, 20-22, 32-33).

При визначенні основних інтересів дітей у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дітей буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У справі відповідачка не надала жодного доказу, який би свідчив про те, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки у вихованні дітей, утверджує повагу до батьків, піклується про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, виховує дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, тобто вчиняв/вчиняє активні дії на виконання вимог ст. 150 СК України.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують обставини, які свідчать про те, що відповідачка, як мати тривалий час, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року(пункт 54 та пункт 58) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки, факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Відповідно до приписів ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами на підставі яких суд дійшов до беззаперечного висновку про те, що відповідачка ухиляється від участі у вихованні дітей, що слугує підставою для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28.03.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк