ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/568/24 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

секретар: Камалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою секретаря Запорізької міської ради Куртєва Анатолія Валентиновичана рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до секретаря Запорізької міської ради Куртєва Анатолія Валентиновича, Запорізької міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до секретаря Запорізької міської ради Куртєва А.В., Запорізької міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження.

В обґрунтування позову зазначав, що він є керівником КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР.

Розпорядженням від 29.09.2023 № 119 к/тм «Про оголошення догани» йому оголошено догану за те, що захисна споруда цивільного захисту № 28124, розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 25, не готова до використання за призначенням.

КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР є неприбутковим підприємством, яке користується та розпоряджається своїм майном згідно з його призначенням за згодою власника. КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР не має прибутків, які можна спрямувати на капітальний ремонт захисної споруди № 28124. Самостійних коштів, розміщених на рахунках КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР, недостатньо для здійснення капітального ремонту та приведення захисної споруди № 28124 у готовність до повного її використання.

КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР 04.05.2023 уклало договір № 3132/3 з ТОВ «МК-7» про виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Капітальний ремонт захисної споруди цивільного захисту сховища (інв. №28124, літ. Н) КНП «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 25»), що здійснюється в 2023 році. Згідно п.1.2 Договору, результатом виконання робіт по цьому договору є виготовлена підрядником проектно-кошторисна документація та отриманий позитивний експертний звіт. Відповідно до п.2.1. Договору, ціна Договору становить 399 939,06 грн. без ПДВ. Станом на теперішній час договір № 3132/3 є виконаним. Кошти для здійснення публічної закупівлі були виділені Запорізькою міською радою за рахунок місцевого бюджету.

Крім того, відповідачем пропущений місячний строк з дня виявлення проступку для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки пропозиції департаменту правового забезпечення ЗМР про притягнення до дисциплінарної відповідальності датовані 16.08.2023, а спірне розпорядження видано 29.09.2023.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Запорізького міського голови Анатолія Куртєва від 29.09.2023 №119 к/тм «Про оголошення догани».

РішеннямОрджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Запорізького міського голови Анатолія Куртєва від 29.09.2023 № 119 к/тм про застосування до директора КНП «Міська лікарня №10» ЗМР ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнуто з Запорізької міської ради судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 1073,60 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, секретар Запорізької міської ради Куртєв А.В.подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної правової оцінки доводам відповідача та доказам, наданими на їх підтвердження, про помилковість висновків позивача про пропуск відповідачем місячного строку з дня виявлення проступку для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Так, суд пов`язав початок перебігу строку для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з моментом складання Акту перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винуватих у незадовільній роботи із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у м. Запоріжжі від 27.07.2023.

Суд першої інстанції не обґрунтував своїх висновків. За твердженням скаржника, він не міг дізнатися про висновки комісії з огляду на те, що він особисто не був залучений до участі в комісії.

Фактично секретар Запорізької міської ради тільки 20 вересня 2023 року ознайомився з пропозиціями департаменту правового забезпечення ЗМР від 16.08.2023 №0/07-11/1725 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим місячний строк для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не пропущено.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кацюби М.В. заперечує проти її доводів, просить залишити скаргу без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

У судовому засіданні представник Запорізької міської ради Букін С.М. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2023 року та відмові у позові.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кацюба М.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач пропустив місячний строк з дня виявлення проступку для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси

у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який

не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях

або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання

чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник

або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень

за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що на підставі розпорядження Запорізького міського голови від 17.07.2018 №1471 к/тр та контракту від 17.07.2018 б/н із змінами, ОСОБА_1 призначено керівником КНП «Міська лікарня №10» ЗМР.

Відповідно до п.2,5,6 контракту керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію комунальної установи (далі установа) здійснювати поточне управління (керівництво) установою, забезпечувати його діяльність підприємства відповідно до законодавства, здійснювати раціональне використання та збереження майна. Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво установою, організує його господарську, лікувально-профілактичну, соціально- побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання установою завдань, передбачених законодавством, статутом установи і цим контрактом. Керівник закладу зобов`язується забезпечувати раціональне та ефективне використання та збереження закріпленого за установою майна з метою належного виконання установою покладених на нього завдань, задоволення соціально-побутових потреб працівників установи.

У разі невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, Сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим контрактом, (п. 19) Керівник несе відповідальність за невиконання статутних завдань закладу і умов цього контракту з вини керівника, (п.22).

Відповідно до п. 4.2. Статуту КНП «Міська лікарня №10» ЗМР підприємство користується закріпленим за ним комунальним майном, що є власністю територіальної громади міста Запоріжжя, на праві оперативного управління. Підприємство володіє, користується комунальним майном та розпоряджається майном згідно з його призначенням та видами діяльності, здійснює придбання майна, оренди та відчужує комунальне майно за згодою Власника у встановленому законодавством порядку, (п.4.7)

Пунктом 5.7. Статуту визначені джерела формування майна та коштів Підприємства, в тому числі комунальне майно, передане Підприємству відповідно до рішення про його створення, кошти бюджету міста (бюджетні кошти), власні надходження Підприємства: кошти від здачі в оренду майна, закріпленого на праві оперативного управління; кошти від надання послуг, що надаються згідно з основною діяльністю, кошти та інше майно, одержані від реалізації продукції (робіт, послуг), цільові кошти.

Підприємство зобов`язано забезпечити збереження майна, переданого йому Власником, і використовували зазначене майно відповідно до його цільового призначення (п.5.9.)

За положеннями п.7.3 статуту до компетенції Власника належить здійснення контролю за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади міста Запоріжжя або спільною власністю (територіальних громад) та закріплене за Підприємством на праві оперативного управління.

Підприємство підпорядковується Органу управління майном, який визначається рішенням Власника, (п.7.4) До компетенції Органу управління майном належить здійснення контролю за ефективним використанням та збереженням майна і коштів Підприємства, виявляє майно, яке тимчасово не використовується, та внесення пропозицій щодо умов його подальшого використання, (п.7.5)

Відповідно до п.7.7. Статуту директор Підприємства несе відповідальність за використання наданого на праві оперативного управління Підприємству майна територіальної громади міста Запоріжжя; користується правом розпорядження майном та коштами Підприємства відповідно до законодавства та цього Статуту. Забезпечує ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством на праві оперативного управління майна; компетенція, права, обов`язки і відповідальність директора визначаються цим Статутом і контрактом. Директор підзвітний Органу управління майном та Власнику і організує виконання його рішень.

На підставі розпорядження Запорізького міського голови від 10.07.2023 № 176р «Про проведення перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя» проведена відповідна перевірка.

Згідно з актом перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя від 27.07.2023, захисна споруда цивільного захисту - сховище № 28124, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на балансі КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР. Сховище визнано неготовим до використання за призначенням (арк.акту 65). Комісія рекомендувала секретарю Запорізької міської ради Анатолію Куртєву за неналежне виконання директором КНП «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради ОСОБА_1 посадових обов`язків, передбачених пунктами 5.9, 7.3, 7.7 Статуту КНП «Міська лікарня №10», пунктами 2,5, 6,22 контракту від 17.07.2018, застосувати до нього дисциплінарне стягнення оголошення догани (арк. акту 103).

За результатами розгляду цього акту 16.08.2023 за № 01/02-11/1725 департамент правового забезпечення Запорізької міської ради надав секретарю Запорізької міської ради Анатолію Куртєву пропозиції про притягнення директора КНП «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог законодавства щодо приведення захисних споруд в готовність до використання за призначенням, в тому числі наказу МВС України № 579 від 09.07.2018, ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, Постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138, що є порушенням п. 5.9, 7.3, 7.7 Статуту КНП «Міська лікарня №10», п. 2,5,6,22 контракту від 17.07.2018.

Розпорядженням Запорізького міського голови Анатолія Куртєва від 29.09.2023 № 119 к/тм до директора КНП «Міська лікарня №10» ЗМР ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Як вказано в розпорядженні: «Підтверджені в ході комісійної перевірки факти неготовності захисної споруді цивільного захисту до використання за призначенням є порушенням обов`язку балансоутримувача захисних споруд, вимог законодавства щодо приведення захисних споруд цивільного захисту у готовність до використання за призначенням, в т.ч. ст.32 Кодексу цивільного захисту України, наказу МВС України від 09.07.2018 № 579 «Про затвердження вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 «Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту», що є порушенням пунктів 5.9, 6.3.1 статуту КНП «Міська лікарня №10» та неналежним виконанням директором своїх посадових обов`язків передбачених пунктами 7.2, 7.7 статуту Підприємства, пунктами 2, 5, 6, 22 контракту від 17.07.2018».

Згідно з письмовими поясненнями директора КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР С.Подлужного від 03.08.2023 за № 2283/01-08 посадові особи КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР неодноразово зверталися з листами до Департаменту охорони здоров`я та Запорізької міської ради з приводу утримання та використання сховища № 28124, виділення коштів для проектування та проведення його реконструкції.

04.05.2023 КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР уклало договір № 3132/3 з ТОВ «МК-7» про виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Капітальний ремонт захисної споруди цивільного захисту сховища (інв. №28124, літ. Н) КНП «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 25»), що здійснюється в 2023 році.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.07.2023, яке набрало законної сили 15.11.2023, задоволено позов заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради привести у готовність до використання за призначенням захисну споруду цивільного захисту сховище №28124, що знаходиться за адресою: бул. Шевченка, буд.25, м. Запоріжжя, у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази

за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд встановив, що згідно з розпорядження Запорізького міського голови від 10.07.2023 № 176р «Про проведення перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя» та Акту від 27.07.2023 до склад комісії входили: ОСОБА_2 - голова комісії; ОСОБА_3 - член комісії; ОСОБА_4 - член комісії; ОСОБА_5 - член комісії; ОСОБА_6 - член комісії; ОСОБА_7 - член комісії; ОСОБА_8 - член комісії; ОСОБА_9 - член комісії; ОСОБА_10 - член комісії; ОСОБА_11 - член комісії; ОСОБА_12 - член комісії; ОСОБА_13 - член комісії; ОСОБА_14 - член комісії;

Зазначений Акт від 27.07.2023 не містить жодних відміток, які б свідчили про ознайомлення або погодження секретарем Запорізької міської ради ОСОБА_15 його змісту.

Згідно з частиною першою статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Обчислення місячного терміну для застосування стягнення передбачається з дня виявлення не факту (події), а саме проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника. Як правило, місячний строк обчислюється з дня закінчення службового розслідування, проведення перевірки тощо.

Так, у матеріалах справи міститься лист Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради «Пропозиція про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора КНП «Міська лікарня №10» Сергія ПОДЛУЖНОГО» від 16.08.2023 №01/02-11/1725, отриманий секретарем Запорізької міської ради ОСОБА_15 20.09.2023, про що свідчить відбиток штампу реєстрації вхідної кореспонденції виконавчого комітету Запорізької міської ради, що розміщений в нижньому правому куті документа.

Таким чином, початок перебігу строку притягнення позивача, до дисциплінарної відповідальності починається з 20.09.2023.

Європейський суд з прав людини під час розгляду справ неодноразово звертав увагу, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 22.06.2006 у справі "Miholapa v. Latvia" (Михолапа проти Латвії), від 31.05.2007 у справі"Andrejeva v. Latvia" (Андрєєва проти Латвії), від 21.10.2011 у справі "Дія-97" проти України").

ЄСПЛ зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Олюджіч проти Хорватії""). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Однак суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, наданим відповідачем під час розгляду справи в місцевому суді, та не навів мотивів для їх відхилення в оскаржуваному судовому рішенні.

Суд першої інстанції пов`язав початок перебігу строку для притягнення до дисциплінарної відповідальності з моментом складення Акту перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя від 27.07.2023, проте з огляду на встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що секретар Запорізької міської ради Куртєв А.В. дізнався про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку саме 20.09.2023, а отже, оскаржуване розпорядження винесене 29.09.2023 (через 9 днів після отримання листа Департаменту правового забезпечення від 16.08.2023 №01/02-11/1725), з дотриманням місячного строку для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а висновок суду першої інстанції про пропуск такого строку є помилковим.

Крім того, апеляційний суд наголошує на тому, що суд першої інстанції повністю встановив вину позивача у здійсненні дисциплінарного проступку, задовольнивши позов тільки з підстави пропуску відповідачем місячного строку для притягнення до відповідальності винної особи, проте ОСОБА_1 не оскаржував рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2023 року в частині встановлення його вини, що свідчить про те, що він з ним повністю погодився, що він сам підтвердив у відзиві на апеляційну скаргу.

За таких обставин, оскільки строк, встановлений ст. 148 КЗпП України, для застосування дисциплінарного стягнення відповідачем - секретарем Запорізької міської ради ОСОБА_15 було дотримано, вимоги чинного законодавства порушені не були, вина ОСОБА_1 доведена належними доказами, адже приведення захисної споруди у стан готовності до виконання за призначенням та утримання сховища в належному стані належало до його обов`язків, проте до теперішнього часу він їх не виконав, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим, її слід задовольнити, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2023 року на підставі ч. 1 ст. 376 ЦПК України слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що новою постановою апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу секретаря Запорізької міської ради Куртєва Анатолія Валентиновича, Запорізька міська рада має право на відшкодування витрат зі сплати судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги за квитанцією № 24 від 12 січня 2024 року (т. 1 а.с. 246) в розмірі 1610,40 грн, які слід стягнути з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу секретаря Запорізької міської ради Куртєва Анатолія Валентиновича задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2023 року скасувати. Прийняти у цій справі нову постанову, якою:

«Позов ОСОБА_1 до секретаря Запорізької міської ради Куртєва Анатолія Валентиновича, Запорізької міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження залишити без задоволення.»

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 29 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: