г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/193/24
Номер провадження 2/213/579/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мазуренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С.

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаною позовною заявою, у якій зазначає, що 21 грудня 1998 року він придбав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0671 га, на якій знаходиться вказаний житловий будинок, у ОСОБА_2 . Договір був укладений в письмовій формі та зареєстровано Криворізькою філією Товарної біржи «Українська 21 грудня 1998 року за реєстраційним номером 36608. Договір було підписано ним та продавцем. Земельна ділянка була придбана у відповідача за договором купівлі-продажу нерухомості, зареєстровано Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 21 грудня 1998 року за реєстраційним номером 36608. Бажаючи здійснити відчуженні нерухомого майна, він звернувся з заявою до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Своєю постановою від 17 листопада 2023 року нотаріус відмовила йому у вчинені нотаріальних дій з причини того, що договір був зареєстрований на Криворізькій філії Товарної біржі «Українська», що суперечить вимогам ст.657 ЦК України, тобто не дотримані вимоги нотаріальної форми укладення договору.

Позивач ОСОБА_1 з`явився у судове засідання, на позові наполягає, просить задовольнити. Після оголошення перерви, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує про заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

У судовому засіданні надала пояснення свідок ОСОБА_4 . Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 був дуже радий, що продає будинок по АДРЕСА_1 . Будинок продавала сім`я. Знає, що позивач ОСОБА_1 передавав гроші за будинок, і вона це бачила. ОСОБА_5 з того часу там жив. Угода купівлі-продажу вказаного будинку відбулася приблизно у 1998 році.

Відповідно до ст 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

У відповідності до вимог ст.ст. 280 - 281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не надав, та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі.

Вислухавши позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6 копія паспорту). ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради (а.с.7).

Згідно Договору купівлі продажу нерухомості, 21 грудня 1998 року позивач ОСОБА_1 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0671 га, на якій знаходиться вказаний житловий будинок, у відповідача ОСОБА_2 Будинок належав продавцеві на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Тишківською О.С. від 29.06.1991 року, реєстр №2-113 та зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №5-77798. Земельна ділянка належала продавцеві ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на землю №7014 від 06.10.1998 року. Договір був укладений в письмовій формі та зареєстровано Криворізькою філією Товарної біржи «Українська 21 грудня 1998 року за реєстраційним номером 36608. Договір було підписано позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 Земельна ділянка була придбана у відповідача за договором купівлі-продажу нерухомості, зареєстровано Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 21 грудня 1998 року за реєстраційним номером 36608 (а.с. 13,14).

Згідно довідки Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризаці» Дніпропетровської обласної ради №205390 від 03.10.2023 року, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на праві приватної власності в КП "Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі №5, сторінка 77, запис 798 на ім`я - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого 21.12.1998 року на Криворізькій філії товарної біржі «Українська», реєстраційний №36608 (а.с.15).

Судом досліджено копію технічного паспорту на об`єкт: АДРЕСА_1 ,(а.с.16-19), копію землевпорядної справи в приватній власності та користуванні ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 .) (а.с.20-23).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ГорбаченкоО.В. від 17 листопада 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій посвідченні договору відчуження житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , з причини того, що договір був зареєстрований на Криворізькій філії Товарної біржі «Українська», що суперечить вимогам ст.657 ЦК України, тобто не дотримані вимоги нотаріальної форми укладення договору (а.с.25).

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_6 є чоловіком та дружиною, згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с.12 копія свідоцтва).

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини щодо належного оформлення договору купівлі-продажу нерухомості.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини щодо набуття будинку у власність позивачем виникли у 1998 році, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.

За змістом ст. ст.8, 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Разом з тим, статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» №1954-12 від 10.12.1991 року (в редакції чинної на час укладення договору) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

Приписами ч.2 ст.47 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.

Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року), а саме: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина друга ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року і частина друга ст.220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам.

В укладеному договорі купівлі-продажу нерухомості сторони повністю погодили усі істотні умови. Згідно договору продавець отримав обумовлену сторонами суму за продаж будинку до підписання цього договору та в подальшому покупець позивач у справі зареєстрував придбаний будинок на своє ім`я в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Реєстрація договору купівлі-продажу нерухомості на товарній біржі не суперечила діючому на час його укладання законодавству та не вимагала нотаріального посвідчення.

Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири перешкоджає позивачам у здійсненні права розпорядження своїм майном. Також встановлено, що нотаріальне посвідчення договору на даний час неможливе, місце проживання відповідача не відоме.

Оскільки укладення договору відповідало волі сторін, зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна виконані сторонами, позивач набув право власності на спірний об`єкт нерухомості, договір не визнавався недійсним, позивач фактично володіє об`єктом нерухомості, а тому його порушене право підлягає захисту шляхом визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 21 грудня 1998 дійсним.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивач просить віднести судові витрати на його рахунок та не відшкодовувати.

Керуючись ст. ст. 47, 128, 153, 227 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 3, 16, 204, 220, 316, 328 ЦК України 2003 року, ст.ст.12,13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості будинку АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 21 грудня 1998 року під реєстраційним №36608.

Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач:ПєдінВалерійІванович, адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: не відомо;

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Дата складення повного тексту судового рішення 23 квітня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко