Справа № 138/793/24
Провадження №:2/138/446/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 м.Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2024 позов залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня отримання даної ухвали суду для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

27.03.2024 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив договір про надання правової допомоги від 06.02.2024.

Дослідивши зміст заява позивача та матеріали цивільного позову, суд дійшов такого висновку.

Так, підставою для залишення позовної заяви без руху стало те, зокрема, що в позовній заяві відсутнє правове обґрунтування позовної вимоги в частині припинення стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки разом з батьком визначено місце проживання лише однієї дитини, тоді як зазначає сам же позивач, донька продовжує проживати разом з матір`ю.

У своїй заяві про усунення недоліків позивач зазначає, що правової підставою для звернення до суду із вказаною вимогою є, зокрема, стаття 192 СК України.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу вказаної вище норми слідує, що вона регулює питання саме зменшення або збільшення розміру аліментів, що вже стягуються за рішення суду, а не припинення стягнення аліментів.

При цьому, аліменти на утримання дітей стягуються з позивача на підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.05.2020, який в силу положень ст.160 та ч.3 ст.431 ЦПК України є виконавчим документом та підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Розділ VI ЦПК України визначає процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Так, ст.432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, з аналізу змісту позову та заяви наданої на виконання вимог ухвали суду від 18.03.2024 слідує, що фактично позивач просить суд визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, що в свою чергу повинно вирішуватись у порядку ст.432 ЦПК України шляхом подання окремої заяви. Позивач заявляючи таку вимогу разом з вимогою про розірвання шлюбу фактично об`єднав в одну, дві різних за своєю суттю процесуальних заяви, які моють розглядатись в різних судових провадженнях.

Відтак позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги ухвали про залишення позову без руху від 18.03.2024 позивачем фактично не виконані, це, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, є підставою вважати позовну заяву неподаною та повернути її разом з доданими до неї документами позивачу.

При цьому суд роз`яснює, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.192 СК України та ст. 160, 185, 258-261, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та припинення стягнення аліментів на утримання дитини- вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська