КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/301/24
УХВАЛА

25.04.2024

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши матеріали подання Міністерства юстиції України про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2024 року представник Міністерства юстиції України Величко Роман Сергійович, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Суддею було встановлено, що подання було підписане та подане ОСОБА_1 , який діє на підставі довіреності, через систему «Електронний суд».

Вказане подання підлягає поверненню зі всіма доданими документами з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Судом враховується висновок Великої Палати Верховного Суду викладений в ухвалі від 08.06.2022 року по справі №303/4297/20, відповідно до якого з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону,статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною 3 статті 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Визначення довіреності міститься у частині 3 статті 244 Цивільного кодексу України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Втім, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 3 статті 58 ЦПК України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва.

Також виключно довіреність, за відсутності інших доказів на підтвердження відповідних прав особи на її видання, у тому числі статуту та відомостей про керівника відповідної організації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб,фізичних осіб підприємців та громадських формувань, від імені якої особа, якою видано довіреність, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.

Так, подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти, подане від імені Міністерства юстиції України та підписане представником ОСОБА_1 .

Останнім на підтвердження повноважень діяти від імені Міністерства юстиції України надано довіреність у порядку передоручення від 04 вересня 2023 року, яка видана на його ім`я ОСОБА_2 , якому було видано довіреність у порядку передоручення від 01 вересня 2023 року, яка видана Міністерством юстиції України в особі керівника ОСОБА_3 , який діє на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак доказів на підтвердження виконання обов`язків керівника, суду не надано.

Разом з тим, Міністерством юстиції України не надано до подання доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , на ім`я якої видано довіреність у порядку передоручення від 04 вересня 2023 року, є посадовою особою Міністерства юстиції України і уповноважений діяти від його імені через інститут самопредставництва та має право на підписання подання, або через інститут представництва (які б дозволяли встановити обсяг його повноважень, як посадової особи, зокрема статуту, положення, трудового договору (контракту).

За наслідком вищевикладеного, надана до подання довіреність від 04.09.2023 року не приймається судом в якості належного доказу наявності повноважень у ОСОБА_1 діяти від імені Міністерства юстиції України та на підписання подання від імені останнього, при цьому суд позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що вказана довіреність підписана керівником Міністерства юстиції України, оскільки вона разом із поданням, була подана через електронний кабінет ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли зокрема заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приймаючи вищевикладене, оскільки суд позбавлений можливості пересвідчитись у наявності прав відповідної особи на підписання і подання вказаного подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти, суддя вважає, що подання підписано особою, яка не має права її підписувати, у зв`язку з чим підлягає поверненню, на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ч.1 та ч.2 ст. 60, ст. 62, п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Подання Міністерства юстиції України про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні діти повернути заявнику зі всіма доданими до нього документами.

Роз`яснити право на повторне звернення із поданням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення ухвали.

Суддя Петренко В. С.