Провадження № 2/750/150/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді секретар за участю Супруна О.П., ОСОБА_1 , позивача, представника позивача - адвоката Сагаля С.В., відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 750/14953/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

09.10.2023 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 борг за договором позики від 04.09.2021 у сумі 920 530,48 грн, що є еквівалентом 25 163,00 долариівСША за офіційним курсом Національного банку України.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.09.2021 між нею та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою про отримання коштів. У договорі позики сторони визначили графік здійснення платежів та обумовили, що при простроченні платежу на один день позикодавець вправі буде пред`явити цей договір до стягнення в строки і порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення частини позики, що залишалась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. У зв`язку із простроченням відповідачем повернення місячного платежу за договором позики, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 23.10.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.11.2023.

13.11.2023 підготовче засідання відкладено на 06.12.2023 у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву.

14.11.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що не заперечує проти того, що отримав від позивача позику у розмірі 25 163,00 доларів США, проте повертати кошти позивачу за графіком, визначеним договором, не міг у зв`язку із запровадженням воєнного стану та веденням бойових дій на території Чернігівської області. Крім того, вважає позовні вимоги передчасними, адже останнім днем повернення боргу є 04.03.2025, а також завищеними, оскільки частину боргу в сумі 45 600,00 грн повернув позивачеві.

01.12.2023 позивачем засобами поштового зв`язку направлено заяву, в якій просить прийняти заяву про зменшення позовних вимог та стягнути з відповідача борг за договором позики від 04.09.2021 у сумі 874 937,46 грн, що є еквівалентом 23 916,70 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.12.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.12.2023.

21.12.2023 розгляд справи відкладено на 01.02.2024 у зв`язку з клопотанням позивача.

01.02.2024 розгляд справи відкладено на 21.03.2024 у зв`язку з неявкою сторін.

21.03.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.03.2024.

У судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити, а відповідач - відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 04.09.2021 ОСОБА_2 надала у позику ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 679 401,00 грн, що є еквівалентом

25 163,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, про що 04.09.2021 між сторонами було укладено договір позики, відповідно до пункту 1 якого передачу грошей було здійснено до підписання цього договору (а.с. 9-10).

Із розписки від 04.09.2021 убачається, що ОСОБА_3 в цей день отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25 163,00 долари США, які зобов`язався повернути не пізніше 04.03.2025 (а.с. 8).

За умовами пункту 2 Договору позики від 04.09.2021 сторони домовилися про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 04.03.2025, за домовленістю сторін повернення позики буде здійснюватися з 04.03.2022 з наступним графіком платежів: з 04.03.2022 до 04.03.2023 по

16 470,00 грн щомісячно, що є еквівалентом 610,00 доларів США; з 04.03.2023 до 04.04.2024 по 20 520,00 грн щомісячно, що є еквівалентом 760,00 доларів США; з 04.04.2024 до 04.02.2025 по 19 602,00 грн щомісячно, що є еквівалентом

726,00 доларів США; з 04.02.2025 до 04.03.2025 по 19 899,00 грн, що є еквівалентом 737,00 доларів США (а.с. 9-10).

За приписами пункту 4 вищевказаного Договору при не поверненні суми позики своєчасно (тобто не пізніше 04.03.2025 до 18 год 00 хв.) або прострочення платежу на один день позикодавець вправі буде пред`явити цей договір до стягнення в строки і в порядку, передбачені чинним законодавством України (в тому числі звернутись до органів нотаріату за вчиненням виконавчого напису), та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишалась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

У зв`язку із порушенням умов договору позики від 04.09.2021 та нездійсненням платежів за обумовленим графіком, позивач 04.07.2023 на адресу відповідача направила вимогу про повернення протягом семи днів всієї суми позики (а.с. 12).

Із трекінгу відправлення № 127 від 13.07.2023 убачається, що вищевказана вимога вручена ОСОБА_3 особисто 12.07.2023 (а.с. 14).

Таким чином, відповідачем у добровільному порядку не було повернуто позивачеві грошові кошти за договором позики від 04.09.2021.

Позивач визнає, що відповідач частково повернув їй на особистий рахунок 45 600,00 гривень, що за курсом долара до гривні на момент повернення (1 долар США дорівнює 36,5886 гривень) становило 1 246,30 доларів США.

Решту коштів у сумі 874 937,46 грн, що є еквівалентом 23 916,70 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, у встановлений договором строк відповідачем повернуто не було.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами частин першої-четвертої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем у ході судового розгляду не надано доказів, які б свідчили про належне виконання ним вимог договору та закону. У своєму відзиві відповідач визнає факт отримання коштів від позивача у сумі 25 163,00 доларів США та підтверджує, що «повертати кошти позивачу в порядку визначеному графіком не міг з самого початку з об`єктивних причин».

Отже, оскільки відповідач порушив графік здійснення платежів, не виконав вимог договору та закону, позов підлягає задоволенню.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у сумі 874 937 грн 46 коп. (вісімсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять сім гривень 46 копійок), що є еквівалентом 23 916,70 доларів США (двадцять три тисячі дев`ятсот шістнадцять доларів США

70 центів).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 8 749,37 грн (вісім тисяч сімсот сорок дев`ять гривень 37 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя