Справа № 707/3588/23
Провадження № 2/691/154/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Харук Л.Ю., розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства "Грозинське" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною вимогою до Державного підприємства "Грозинське" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, з тих підстав, що у період часу з 05.05.2022 року по 21.03.2023 року перебувала у трудових відносинах з ДП "Грозинське". На підставі наказу № 544 від 21 березня 2023 року була звільнена з посади. З боку Відповідача була нараховувана, але не виплачена заробітна плата у розмірі 105 353,55 грн.. Підтвердженням факту існування заборгованості є лист від 11.08.2023 № 85. В день звільнення, 21.03.2023 підприємство - відповідач повний розрахунок не провело. Чинним законодавством покладено на роботодавця, обовязок щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи зазначене, ДП "Грозинське" було порушено ст. ст. 116, 117 КЗпП України, відповідно з відповідача до стягнення, крім заборгованості по заробітній платі, підлягає також середній заробіток за увесь час затримки при звільненні. День звільнення - 21.03.2023 року, тобто подія з якою повязана виплата, відбулась у березні 2023 року. Відповідно, обчислення середньої заробітної плати для виплати середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати проводиться за січень та лютий 2023 року. Середньоденний розмір заробітної плати, відповідно до сформлованої в Дії Довідки ОК-5 становить 619 грн. 05 коп. (зп січень + зп лютий) ? 42 (січень 2023 року - 22 робочих дня, лютий 2023 року - 20 робочих днів), тобто (13 000,00 грн. + 13 000,00 грн.) ? 42. Відповідно до розрахунку середнього заробітку за весь час затримки, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш, як за шість місяців, за період з 22.03.23 року по 22.09.2023 року за 184 дні затримки розрахунку, становить 619,05 грн. х 184 робочих днів = 113 905,20 коп. У звязку цим, та керуючись ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст. 4, 28, 141, 160, 161, 163, 168 ЦПК України, просила суд стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 105 353,55 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день ухвалення судового рішення, але не більше, як шість місяців у сумі 113 905,20 грн., а разом в сумі 219 258,75 грн..

24 листопада 2023 року ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Грозинське" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, передано за територіальною підсутністю на розгляд до Городищенського районного суду Черкаської області.

28.12.2023 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін на 26.01.2024 року, витребувано докази, відкладено за клопотанням сторони.

24.01.2024 відповідачем ДП "Грозинське" на виконання ухвали суду надано Довідку про заборгованість із заробітної плати ОСОБА_1 за Вих. номер 13 від 24.01.2024 року, складає 90 353,55 грн. та Довідку про суми нараховані та виплачені при звільненні за Вих. номер 14 від 24.01.2024 року.

02.02.2024 від представника відповідача ДП "Грозинське" Кудрявцевої О.О. надійшов відзив на позовну заяву, із заявленими позовними вимогами не погоджуються. Відповідно довідки наданої ДП "Грозинське" від 24 січня 2024 р. № 14, станом на 01.03.2023 р. заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становила 91 330,91 грн. Звертають увагу на те, що в період в який ОСОБА_1 займала посаду в.о директора ДП "Грозинське" вже була значна заборгованість по заробітній платі у ОСОБА_1 .. При звільненні ОСОБА_1 було нараховано 8478,26 грн. - заробітної плати, 8941,17 грн. - за не використану відпустку. З нарахованих коштів при звільненні вирахувано податки у сумі 3 396,79 грн. Станом на дату звільнення 21.03.2023 року заборгованість складала 105 353,55 грн. 01 листопада 2023 р. було сплачено 5 000,00 грн. та 23 листопада 2023 р. - 5 000,00 грн. (кошти перераховані зарплатним проектом) та 12 грудня 2023 р. - 5 000,00 грн. (кошти перераховані відповідно до реквізитів наданих ОСОБА_1 ). Відповідно до довідки наданої ДП "Грозинське" від 24 січня 2024 р. № 13 заборгованість із заробітної плати ОСОБА_1 складає 90 353,55 грн.. Також, не правильно розраховано середньомісячну заробітну плату, до середньомісячного заробітку не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); пенсії, державна допомога, соціальні та копенсаційні виплати; компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, - підпункт б), е), л) пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 в редакції станом на 12.12.2020 р. Середня заробітна плата, що нарахована в порядку ст. 117 КЗпП та згідно абзац 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку, ОСОБА_1 становить 13 000,00 грн., отже середній заробіток за час затримки становить 78 000,00 грн. (13 000,00 грн. (середньомісячний заробіток) * 6 місяців). У звязку з цим, заявлені позовні вимоги визнають частково, у розмірі 168 353,55 грн., з яких 90 353,55 грн. - заборгованість із заробітної плати, 78 000,00 грн. - середній заробіток за час затримки.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що зареєстрований в суді 19.02.2024 року Вх. № 912/24-В позивач ОСОБА_1 підтвердила, що відповідачем ДП "Грозинське" було частково погашено заборгованість по заробітній платі, заборгованість на момент подання відповіді на відзив складає 90 353,55 грн. Наведений ДП "Грозинське" розрахунок не правильний, було розраховано та грунтується на середньомісячній заробітній платі. Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні передбачено "Порядком обчислення середньої заробітної плати", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 08.02.1995 р. № 100, із визначення середньоденного розміру, та становить 113 905,20 грн. У звязку з цим, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням виплати частини заборгованості по заробітній платі, у розмірі 204 258,75 грн., з яких 90 353,55 грн. - заборгованість із заробітної плати та 113 905,20 грн. - середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати по день ухвалення судового рішення, але не більше як за шість місяців.

19.04.2024 в судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про слухання справи за їх відсутності. Представник відповідача ДП "Грозинське" Кудрявцева О.О. свої заперечення, викладені у відзиві від 01.02.2024 року № 22 підтримує у повному обсязі.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 233 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не проводилась.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

В силу вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України, Законом України "Про оплату праці", Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до ст. ст. 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 Закону України "Про оплату праці", на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обовязок виплачувати працівнику заробітну плату.

Згідно частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Листом (повідомленням) директора ДП "Грозинське" О. Кудрявцевої від 11 серпня 2023 року Вих. № 85, що отриманий позивачем 26.08.2023, відповідач підтвердив факт заборгованості, станом на 11.08.2023 року, заробітної плати в розмірі 105 353,55 грн., що була нарахована але не виплачена ОСОБА_1 (позивач) при звільнені.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Сторонами не заперечується і підтверджується той факт, що позивач ОСОБА_1 працювала у відповідача Державне підприємство "Грозинське" та була 08.05.2022 призначена на посаду виконуючої обовязки директора, і її було звільнено 21 березня 2023 року (наказ № 544 від 21.03.2023 року), а також, що на день звільнення відповідач не розрахувався з позивачем та заборгованість по заробітній платі, з урахуванням виплат проведених в листопаді - грудні 2023 року, на сьогодні складає 90 353,55 грн..

За приписами частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, зясувавши обставини справи та оцінивши надані докази, суд приходить висновку, що в порушення вимог ст. 43 Конституції України, ст. ст. 115, 116 КЗпП України, ст. ст. 21, 24 Закону України "Про оплату праці" відповідач ДП "Грозинське" з березня 2023 і до теперішнього часу не виплатив позивачу ОСОБА_1 нараховану заробітну плату, та враховуючий той факт, що позивач зменшила позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд вважає, що в цій частині позов є обґрунтованим і задовольняє його.

Розвязуючи позов у частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд виходить з такого.

Згідно частини 1 статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (частина 2 статті 117 КЗпП України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 року у своїх висновках щодо застосування норм права про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні вказала на наступне. Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати (справа № 755/12623/19).

Судом встановлено, що відповідач ДП "Грозинське" як роботодавець своєчасно не здійснив із працівником ОСОБА_1 (позивачем) розрахунок при звільненні, а тому з відповідача відповідно до статті 117 КЗпП України слід стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України не відповідає ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем та відповідачем зроблені свої розрахунки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, які є різними.

Позивач ОСОБА_1 доводить перед судом, що середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день ухвалення судового рішення, але не більше як за шість місяців, за період з 22.03.23 року по 22.09.2023 року за 184 дні затримки розрахунку, становить 113 905,20 грн. (619,05 грн. (середньоденний розмір заробітної плати) х 184 робочих днів).

Непогоджуючись з цим розрахунком, відповідач ДП "Грозинське" вважає, що середній заробіток за час затримки становить 78 000,00 грн. (13 000,00 грн. (середньомісячний заробіток) * 6 місяців).

Згідно абзацу 5 пункту 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 року у відповідності до яких, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Положеннями абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 визначено, що середня заробітна плата для визначення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (ст. 117 КЗпП України) обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно пункту 8 розділу IV Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Визначаючи розмір відшкодування, який підлягає стягненню з ДП "Грозинське" на користь ОСОБА_1 суд враховує постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 визначив, що середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

Так, позивач звільнилася 21.03.2023 року, а фактичний розрахунок станом на день звернення до суду (прийняття рішення) не проведений, таким чином, враховуючи ст. 117 КЗпП України, період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить з 22.03.2023 (перший робочий день після звільнення позивача) по 22.09.2023 (по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців), та становить 133 робочі дні затримки.

Середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_1 складає 619,05 грн., виходячи з заробітної плати, де повним останнім місяцем є січень та лютий 2023 року (13 000,00 грн. + 13 000,00 грн. ? 42 кількість робочих в цей період).

Отже, кількість днів затримки розрахунку при звільненні 133 робочих днів. Середній заробіток за час затримки розрахунку складає 619,05 грн..

Суд вважає, що з відповідача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців) за період з 22.03.2023 по 22.09.2023 у розмірі 82 333,65 грн. (619,05 грн. середня денна заробітна плата х 133 робочих днів затримки), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів при їх виплаті, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 90 353,55 грн. та середній заробіток за час затримки по розрахунку у розмірі 82 333,65 грн..

За правилами статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог про стягнення середнього заробітку у розмірі 888,50 грн. (78%).

Керуючись ст. ст. 43, 55, 124 Констиуції України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України "Про оплату праці", Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 265 - 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Грозинське" (, адреса: 11542, Житомирська область, Коростенський район, село Грозине) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі у сумі 90 353,55 гр. (девяносто тисяч триста пятдесят три гривні 55 копійок) з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обовязкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства "Грозинське" (, адреса: 11542, Житомирська область, Коростенський район, село Грозине) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.03.2023 по 22.09.2023 у сумі 82 333,65 грн. (вісімдесят дві тисячі триста тридцять три гривні 65 копійок) з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обовязкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства "Грозинське" (, адреса: 11542, Житомирська область, Коростенський район, село Грозине) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмрі 888,50 грн. (вісімсот вісімдесят вісім гривень 50 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державного підприємства "Грозинське", , місцезнаходження: 11542, Житомирська область, Коростенський район, село Грозине.

Суддя Л. П. Синиця