Справа № 953/4370/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ніколенко Андрій Сергійович про визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд із позовом до відповідачів, Харківська міська рад, ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ніколенко А.С., в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно 27/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями літ.»А-1», «А2-1», що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що його батьку на праві власності належало 27/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя батько склав заповіт, яким 27/100 частики вказаного будинку заповів йому. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 31.01.2020р. нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Він на час смерті батька проживав та був зареєстрований із ним за однією адресою, внаслідок чого фактично прийняв спадщину. Також враховуючи заповіт та реєстрацію за батьком право власності на 27/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , він набуває право власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом. Також він набув право власності і на збудовану батьком за життя житлову прибудову літ. А2-1 та вбиральню літ. Н.
Відповідач ХМР, у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечувала, у зв`язку з їх недоведеністю. Крім того, зазначив, що спірне майно є самочинним будівництвом, внаслідок чого на нього не набувають право власності ні особи, що здійснили таке будівництво, ні їх спадкоємці.
Співвідповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.
3-я особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ніколенко Андрій Сергійович у поданій заяві просив розглянути справу за його відсутності.
Ухвалами суду було відкрито провадження у справі, витребувані докази, справа призначена до судового розгляду, повернуто заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Ніколенко А.С. заведена спадкова справа №38167/2020.

Згідно із спадковою справою, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса звернувся 11.06.2015р. ОСОБА_2 . У заяві зазначено, що він є сином померлого.

Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса звернувся 31.01.2020р. ОСОБА_1 , який є сином померлого, що підтверджено свідоцтвом про народження .

За даними відділу реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова ХМР померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою зареєстрований і позивач з 2012р.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 26.09.2013р. приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Ніколенко А.С. , відповідно до якого всю належну йому частку житлового будинку за надвірними будівлями по АДРЕСА_2 він заповідає ОСОБА_2 . Всю належну йому частку житлового будинку за надвірними будівлями по АДРЕСА_1 він заповідає ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1222 ЦК України.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статті 1261-1265 ЦК України визначають коло осіб, що входять до першої, другої, третьої, четвертої та п`ятої черг спадкоємців за законом.

Відповідно до статей 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Згідно статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Судом встановлено, що померлому ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2012р. належала на праві власності 27/100 частини житлового будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

За вказаним договором 27/100 частини будинку складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 57,4 кв.м., загальною площею 104,9 кв.м. та надвірних будівель: сарай літ. Б,Є, душ літ. В, вбиральня літ. Г, зливна яма літ.З, огорожа №1-7, 9-11, навіс літ. И, К, розташовані на земельній ділянці 966 кв.м.

Враховуючи, що позивач на момент смерті проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем, з урахуванням заповіту, він фактично прийняв спадщину після смерті свого батька на 27/100 частини житлового будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Ніколенко А.С. від 31.01.2020р. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивач не надав документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на частку житлового будинку.

Проте під час розгляду даної справи позивачу 15.11.2021р. приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Ніколенко А.С. видано свідоцтво про право на спадщину, після смерті Батька ОСОБА_3 на 27/100 частини житлового будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який складається із складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 57,4 кв.м., загальною площею 98,3 кв.м. та надвірних будівель: сарай літ. Б,Е, вбиральня літ. Н, льох літ. О, зливна яма літ. З, огорожа №1-7, 9-11, навіс літ. Л, М.

Згідно наданого технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 від 2019р, він складається із житлового будинку літ. А-1 площею 33, 4 кв.м., прибудови літ. А площею 13,3 кв.м., житлової прибудови літ. А1-1 площею 71,4 кв.м., житлової прибудови літ. А2-1 площею 66 кв.м., тамбуру а-7 площею 4 кв.м, ганку а-8 площею 3 кв.м., сараїв літ. Б, Е, льоху літ О, навісів літ. Л, М, вбиральні літ. Н, вигрібної ями літ. 3 та огорожі із хвіртками та воротами №1-11.

При цьому, житловий будинок літ.А-1 складає загальну площу 150,9 кв.м., житлову 87,8 кв.м., що є відмінним від придбаного спадкодавцем майна.

Житлова прибудова літ. А2-1 збудована у 2013р.

Фактично у позові позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на самочинно збудовані та реконструйовані приміщення.

Верховний Суд України у постанові від 04.12.2013 р. сформулював правову позицію, згідно з якою у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта. Всі ці дії здійснювалися без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розроблення та затвердження в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю. В результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. При цьому за змістом ч. 1 ст. 376 ЦК правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

За загальним правилом ч. 2 ст. 376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Як зазначено в постанові від 28.04.2022 р., право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 376 та ст. 1218 ЦК, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (постанова Верховного Суду від 28.04.2022 р. у справі № 359/9695/17, провадження № 61-18743св20).

Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України.

Доказів того, що самочинно реконструйований житловий будинок літ. А-1 та самочинно збудована житлова прибудова літ. А2-1 здійснені спадкодавцем згідно із законом, суду не надано, внаслідок чого позивач не набуває право власності на самочинно збудовані споруди, оскільки самочинне будівництво не входить до складу спадщини.

Враховуючи викладене , за недоведеність заявлених вимог , суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись 11, 12, 13, 81, 82, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ніколенко Андрій Сергійович про визнання права власності в порядку спадкування- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено 18.03.2024р.

Суддя Бородіна Н.М.