Провадження № 2/161/763/24
У Х В А Л А

26 березня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ковельської районної військової адміністрації, НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищевказана цивільна справа № 161/21568/23, предметом якої є визнання протиправним та скасування Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1139-АГ від 13.06.2023 року, погодженого Головою Ковельської РВА Черен О.М., закріплений актом про примусове відчуження або вилучення майна, у частині примусового відчуження автомобіля VOLVO XC90, 2015 р.в. (далі транспортний засіб), на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 повернути вказаний транспортний засіб та ключі до нього у власність ОСОБА_1

26.03.2024 року представником позивача було подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову. В обгрунтування заявлених вимог останній зазначає, що внаслідок вилучення транспортного засобу, який доставлявся його довірительці, відповідачами було двічі відчужено дане рухоме майно та таке наразі перебуває в розпорядженні НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ). З огляду на наведене та з метою забезпечення збереження транспортного засобу, а також можливості виконання майбутнього судового рішення, просить суд заборонити НОМЕР_1 Прикордонному загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ) відчужувати транспортний засіб.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представник - адвокат Андрусенко Даріюш та третя особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_4 вищевказану заяву підтримали із викладених у ній підстав.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо задоволення клопотання заперечувала.

Представник відповідача Ковельської районної військової адміністрації в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 до початку підготовчого засідання подали до суду заяви з проханням розгляд справи здійснювати у їх відсутності.

Залучений (замінений) до участі у справі відповідач НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ), відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2024 року, в підготовчому засіданні присутнім не був.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, оглянувши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як встановлено судом, Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1139-АГ від 13.06.2023 року, погодженого Головою Ковельської РВА Черен О.М., закріплений актом про примусове відчуження або вилучення майна, автомобіль VOLVO XC90, 2015 р.в., який є предметом даного спору було вилучено та передано на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 та в подальшому такий передано ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з Акту приймання-передачі основних засобів № 24-110116 від 09.02.2024 року та акту технічного стану № 193/2 від 09.02.2024 року, виданих на виконання розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № 06.2.2/8419-24-Вих від 08.02.2024 року, автомобіль VOLVO XC90, 2015 р.в., передано до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ).

Враховуючи те, що спірний транспортний засіб було двічі відчужено відповідачами після його вилучення, що не виключає можливості його подальшої передачі третім особам, чим буде утруднено чи унеможливлено виконання судового рішення, суд приходить до висновку про необхідність в накладенні заборони НОМЕР_1 Прикордонному загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ) здійснювати відчуження автомобіля VOLVO XC90, 2015 р.в.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 244, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача адвоката Андрусенка Даріюша про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Заборонити НОМЕР_1 Прикордонному загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ) відчужувати транспортний засіб марки VOLVO, моделі XC90, номер кузова НОМЕР_3 , рік виготовлення 2015.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу до негайного виконання надіслати Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (61013, Харківська обл., м. Харків, вул. Шевченка, 26) та НОМЕР_1 Прикордонному загону Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 .).

Про результати виконання ухвали Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях та НОМЕР_1 Прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ) повідомити суд.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Боржник: НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали складений 27 березня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська