26.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/8746/22
Справа № 205/8746/22
Провадження № 2/205/936/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Бондар В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року провадження у цивільній справі № 205/8746/22 було зупинено до закінчення несення військової служби відповідачем ОСОБА_2

29.02.2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, у якому вона просила поновити провадження по справі, оскільки відповідач помер, витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Білецької В.І. копію витягу з реєстру спадкових справ та копію заяви ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та залучити до участі у цивільній справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 01.03.2024 року провадження по справі було поновлено та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилася, письмово просила розгляд її клопотання проводити за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та клопотання позивача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З наведеного випливає, що померла фізична особа не може бути стороною в цивільному процесі, оскільки після смерті вона втрачає цивільну процесуальну правоздатність і дієздатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Зі змісту вказаної статті випливає, що смерть фізичної особи, як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути.

До спадкоємців переходять майнові права і обов`язки спадкодавця за винятком тих, які взагалі не можуть переходити в спадщину. Наприклад, оскільки до складу спадщини входять тільки цивільні права й обов`язки, то не переходять у спадщину права й обов`язки спадкодавця в адміністративних, трудових, інших правовідносинах, якщо вони не набули цивільно-правового майнового змісту. Не переходять у спадщину також цивільні права й обов`язки, нерозривно зв`язані з особистістю спадкодавця, котрі він не міг би нікому передати і за життя (право на аліменти, пенсію тощо).

Зокрема, згідно із ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

Тобто, процесуальне правонаступництво неможливе за позовами про стягнення аліментів, про відновлення на роботі тощо, оскільки ці вимоги тісно пов`язані з особою позивача чи відповідача.

Право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах.

5) права та обов`язки особи, як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Отже, ця стаття встановлює винятки з принципу загальності переходу спадщини, передбачаючи, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Тобто вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають.

У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Таким чином, стягнення неустойки (пені) є санкцією за ухилення від сплати аліментів, тобто відповідальністю платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) та настає лише за наявності вини цієї особи.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2020 року в справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19).

Відповідно до позиції викладеної в постанові Верховного суду від 21.03.2018 у справі № 161/11682/15-ц за змістом статті 194 Сімейний кодекс України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину.

Зі спадкоємця можна стягнути заборгованість з аліментів спадкодавця, але при цьому зобов`язання щодо відшкодування пені, 3 % річних та інфляційних за прострочення сплати аліментів є відповідальністю боржника, не входять до складу спадщини, а тому підстав для стягнення таких штрафних санкцій зі спадкоємця боржника немає.

З огляду на вказане, спірні правовідносини пов`язанні виключно зі свідомою поведінкою (діями або бездіяльністю) відповідача і не є різновидом заборгованості по аліментам, а тому не допускають правонаступництва.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про залучення до участі у справі правонаступника відповідача не підлягає задоволенню, оскільки процесуальне правонаступництво неможливе за позовами про стягнення пені по аліментам.

Таким чином, оскільки відповідач по справі помер, наявні підстави для закриття провадження по справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволення клопотання позивача про витребування доказів та про залучення до справи правонаступника та вважає за необхідне закрити провадження в даній цивільній справі у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_2 .

Частиною 2 ст. 255 ЦПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу вказаного позову, а відповідач по справі помер, суд вважає за необхідне віднести судові витрати по справі за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 13, 37, 55, 247, 255, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до справи правонаступника відповідача та про витребування доказів відмовити.

Провадження у цивільній справі № 205/8746/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Федотова В.М.

.