ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м.Суми

Справа №591/5391/23

Номер провадження 22-ц/816/70/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року в складі судді Шелєхової Г.В., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 23 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в:

28 червня 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка станом на 22 травня 2023 року становить 241651,04 грн та складається з 203167,67 грн боргу по тілу кредиту та 38483,37 грн боргу за простроченими відсотками.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 вересня 2011 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Анкету-заяву б/н та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які розміщені на сайті банку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшено до 400000 грн. Скориставшись кредитними коштами, позичальник взятих на себе зобов`язань не виконав, борг не повернув, внаслідок чого станом на 22 травня 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 241651,04 грн, яку банк просить стягнути на свою користь.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підписавши Анкету-заяву, позичальник таким чином погодився на умови кредитування, викладені в інших складових кредитного договору, а саме: з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредитування. Таким чином, відповідач підписав договір приєднання і жодного підпису всіх складових такого договору закон не вимагає. Після закінчення строку дії кредитної картки позичальнику видавались нові кредитні картки, проте кредитний рахунок був єдиним і заборгованість відображалась на перевипущених картках також. Відповідач використовував кредитні кошти, частково їх повертав, тобто визнавав умови банку щодо кредитування, у тому числі щодо розміру процентів, а тому висновок місцевого суду про відсутність боргу по тілу кредиту через його повне повернення є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що підписана Анкета-заява не містить умов кредитування, а решта складових кредитного договору заявником не підписувались. Ознайомлення та підписання паспорту споживчого кредиту також не свідчить про укладення кредитного договору, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Таким чином, вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом задоволена бути не може, вимог про стягнення процентів за обліковою ставкою НБУ позивач не заявляв, а фактично використані кредитні кошти, тобто тіло кредиту, були повернуті банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підписана позичальником Анкета-заява не містить умов кредитування, а решта складових кредитного договору відповідачем не підписані. Відтак, використані кредитні кошти відповідач повернув у повному обсязі, а право на стягнення процентів за користування кредитом банк не має.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 23 вересня 2011 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Також у анкеті позичальник виявив бажання про оформлення на своє ім`я платіжної картки - кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом 500 грн (а.с. 19).

В Анкеті-заяві зазначено, що підписана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між заявником і банком Договір про надання банківських послуг, а також те, що підписавши Анкету-заяву позичальник підтвердив, що ознайомився та надав згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовій формі. Також заявнику повідомлено про розміщення Умов та Правил надання банківських послуг на офіційному сайті банку, він зобов`язався їх виконувати та регулярно ознайомлюватись з їх змінами.

Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток (а.с. 22-26), а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 27-50) не містять підпису ОСОБА_1

19 червня 2018 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредитування, інформація в якому була чинною до 04 липня 2018 року (а.с. 20-21).

05 липня 2018 року ОСОБА_1 відкрито кредитну картку «Master Card Platinum» № НОМЕР_1 терміном дії до листопада 2020 року, 05 липня 2018 року відкрито кредитну картку «Master Card World Elite» № НОМЕР_2 терміном дії до липня 2022 року, 21 жовтня 2020 року відкрито кредитну картку «Master Card Platinum» № НОМЕР_3 терміном дії до листопада 2023 року (а.с. 18).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування за карткою № НОМЕР_1 , 26 червня 2019 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 182000 грн, а 27 грудня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн (а.с. 17).

З виписки про рух коштів по відкритим на ім`я ОСОБА_1 кредитним карткам (№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ) за період з 05 липня 2018 року по 24 травня 2023 року вбачається рух кредитних коштів, їх використання, часткове повернення, автоматичне погашення боргу, грошові перекази, тощо (а.с. 10-16).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору 23 вересня 2011 року дійсно було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви, у якій відсутні умови кредитування, проте містяться посилання на Тарифи банку, Пам`ятку клієнта, та Умови і правила надання банківських послуг в Приватбанку.

Відповідач уцілому визнає та не спростовує факт підписання Анкети-заяви, отримання в банку кредитних карток, використання кредитних коштів, їх часткове повернення.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо того, що решта складових кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи) складають між сторонами Договір про надання банківських послуг, оскільки суду не доведено що саме ці складові договору 23 вересня 2011 року відповідач підписав не фізичним підписом, як Анкету-заяву, а електронним підписом чи шляхом введення одноразового ідентифікатора з використанням номеру мобільного телефону, мобільного додатку тощо. У даному випадку мова йде про те, що на вказаних складових кредитного договору, крім Анкети-заяви, відсутні ознаки накладення цифрового чи фізичного підпису відповідачем чи будь-яких інших ознак підпису, які б фіксували дату ознайомлення і погодження позичальника із запропонованими у цих документах умовами кредитування.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови кредитного договору решта складових кредитної угоди не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором б/н від 23 вересня 2011 року станом на 22 травня 2023 року становила 241651,04 грн та складалась з 203167,67 грн боргу по тілу кредиту та 38483,37 грн боргу за простроченими відсотками (а.с. 6-9).

При цьому, станом на 22 травня 2023 року ОСОБА_1 використано всього кредитних коштів 609365,77 грн, а повернуто банку всього 615381,47 грн.

За відсутності в укладеному 23 вересня 2011 року кредитному договорі умов щодо обов`язку сплати і розміру процентів за використання кредитних коштів, відповідальності за прострочення повернення боргу, неустойки, розміру комісій банку, законних підстав для нарахування процентів за користування кредитом шляхом збільшення тіла кредиту (овердрафт), комісії, пені позивач не мав.

За вказаних вище обставин, борг ОСОБА_1 по тілу кредиту перед банком відсутній, оскільки позичальник його повернув повністю. Відтак, суд не вбачає законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог банку як щодо боргу по тілу кредиту, так і щодо боргу по процентам за його використання.

За вказаних вище обставин доводи апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду до уваги не бере.

Ураховуючи викладені вище обставини та висновки місцевого суду, з якими повністю погоджується апеляційний суд, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, рішення суду не може бути змінене чи скасоване.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов