У Х В А Л А

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 606/153/22

провадження № 61-16623ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сампара Надія Миронівна, на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо Вікторія Романівна, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі - продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію з одночасним припинення права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо В. Р., про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державного акта на право власності на землю, договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 20 жовтня 2008 року № 284 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд ОСОБА_1 ».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 879731, виданий 30 березня 2010 року управлінням Держкомзему у Теребовлянському районі, про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0.1104 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0097.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 жовтня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо В. Р. і зареєстровано в реєстрі за № 1052.

Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо В. Р. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0.1104 га, кадастровий номер :02:001:0097, номер запису про право власності: 33708542, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області відмовлено.

Стягнено із Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із 1 984,80 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнено із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із 1 984,80 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Теребовлянського районного суду від 27 червня 2023 року змінено, виключивши із рішення суду вказівку про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 .

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 листопада 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сампара Н. М., надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали від 11 грудня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2024 року повернуто без розгляду заяву про усунення недоліків, продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Недоліки касаційної скарги усунено.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню враховуючи таке.

Тернопільський апеляційний суд ухвалив постанову 11 жовтня 2023 року, повний текст складений 17 жовтня 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 16 листопада 2023 року, а заявник звернувся до суду із касаційною скаргою 17 листопада 2023 року шляхом направлення касаційної скарги засобами поштового зв'язку.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник отримав оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції 24 жовтня 2023 року, що підтверджується належними доказами.

До суду касаційної інстанції заявник звернувся 17 листопада 2023 року, тобто в тридцятиденний строк після отримання рішення суду, що відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу,

колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

В касаційній скарзі заявник вказує на застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 та у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 57/314-6/526-2012, від 03 квітня 2018 року у справі № 910/31767/15, від 17 липня 2018 року у справі № 911/4006/16, від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 27 грудня 2019 року у справі № 912/3644/17, від 24 вересня 2020 року у справі № 638/8532/16-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 901/347/20, від 17 лютого 2021 року у справі № 278/765/18, від 28 квітня 2021 року у справі № 707/2-1006/2011, від 30 червня 2021 року у справі № 826/17798/14, від 13 квітня 2023 року у справі № 757/30991/18-а, від 27 жовтня 2023 року у справі № 598/2190/18.

Також зазначає, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів та необґрунтовано відхилили клопотання про витребування доказів.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сампара Надія Миронівна, на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Витребувати з Теребовлянського районного суду Тернопільської області матеріали цивільної справи № 606/153/22 за позовом ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо Вікторія Романівна, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі - продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію з одночасним припинення права власності на земельну ділянку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська