Справа № 462/326/13- ц
провадження 6/462/61/24
У Х В А Л А

27 березня 2024 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., розглянувши матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 , про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

представник відповідача звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2013 року. Вимоги заяви мотивовано тим, що рішенням суду з нього та іншого відповідача ОСОБА_2 , було стягнуто заборгованість в розмірі заборгованість за кредитним договором в розмірі 157510 доларів США 46 центів. В рамках виконавчого провадження, державним виконавцем описано належне йому майно. 13 березня 2019 року, Шевченківським відділом державної виконавчої служби складено акт про реалізацію предмета іпотеки. В той же час, постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, рішення суду в одній частині скасовано, а в іншій змінено. Зазначив, що про порушення своїх прав щодо виконання скасованого судового рішення він дізнався лише 15 червня 2023 року, а відтак, причини пропуску строку на звернення з вказаною заявою є поважними та підлягають поновлення, а його заява задоволенню в повному обсязі.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник заявника в поданій заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ч. 10 ст. 444 ЦПК України, заява про поворот виконання розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Відтак, суд вважає за необхідне здійснити розгляд заяви на підставі наявних в матеріалах справи даних. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року, стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банк заборгованість за кредитним договором в розмірі 157510 доларів США 46 центів, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку 1258981 гривня 11 копійок, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту 7722 долари США 36 центів, сума дострокового стягнення кредиту 129133 долари США 44 центи, 19509 доларів США 22 центи заборгованості по відсотках та 1145 /тисяча сто сорок п`ять/ доларів США 44 центи пені.

Крім того, вказаним рішенням стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банк 3219 гривень судового збору.

Згідно акту про реалізацію предмету іпотеки від 13 березня 2019 року, - предмет іпотеки незавершене будівництво житлового будинку та земельну ділянку площею 0,0303 га, в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0333 га, , в АДРЕСА_1 , що знаходяться в іпотеці АТ «Універсал Банк», за договором іпотеки посвідченим 11 жовтня 2007 року, - передана стягувачу іпотекодержателю АТ «Універсал Банк».

В подальшому, 19 березня 2019 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу на підставі зазначеного акту посвідчено, що АТ «Універсал Банк» належить на праві власності майно, що складається з незавершене будівництво житлового будинку та земельну ділянку площею 0,0303 га, в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0333 га, , в АДРЕСА_1 , що знаходяться в іпотеці АТ «Універсал Банк».

Вказане також стверджується й наданим суду витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 березня 2019 року.

12 вересня 2019 року, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , - рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 серпня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , у користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 157510 доларів США 46 центів та судового збору в розмірі 3219 гривень скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/724к-07 від 11.10.2007 року відмовлено.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16 серпня 2013 року в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та судового збору, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , у користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», змінено, зменшивши розмір стягуваних процентів до 17181 доларів США 94 центів, та, відповідно, зменшено загальний розмір заборгованості до 155183 доларів США 18 центів, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становило 1240379 гривень 16 копійок, та зменшено розмір судового збору до 3186 гривень 81 копійки.

В решті рішення суду залишено без змін. Крім того, стягнуто з публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 , судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 51 гривні 63 копійок.

Суду було також надано постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року, згідно якої рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 07 червня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постановою начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 листопада 2020 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №462/326/13-ц від 08 жовтня 2013 року, - закінчено.

Крім того, суду надано ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття виконавчого провадження по справі від 01 червня 2023 року, постановлену Шевченківським районним судом м. Львова, фотокопію конверту, заяву про пред`явлення до виконання виконавчого документу та обмежити ОСОБА_1 ,в праві виїзду за кордон.

Відповідачем також надано трекінг про доставку невстановленої документації, невстановленій особі та його особисте вручення 15 червня 2023 року.

Відповідно до ч.ч. 2, 9 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з частиною 10 статті 444 ЦПК України, заява про поворот виконання рішення може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з вказаною заявою з порушенням строку, визначеного частиною 10 статті 444 ЦПК України.

Згідно із ст. 120, 123 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк; про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу; про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою; ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відтак, судом не приймаються до уваги посилання представника позивача про можливе порушення прав відповідача ОСОБА_1 , про які він дізнався лише 15 червня 2023 року, оскільки подаючи апеляційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року, він безумовно був обізнаний про результати такого апеляційного розгляду, а тому міг і зобов`язаний був вчасно користуватися своїми процесуальними правами.

Крім того, як вбачається з досліджених в матеріалах справи даних, зокрема акту про реалізацію предмету іпотеки від 13 березня 2019 року, таке було здійснено ще до постанови Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року на рішення Залізничного районного суду м. Львова, за апеляційною скаргою саме відповідача ОСОБА_1 , а тому, він мав можливість протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної інстанції звернутися з вказаною заявою до суду для реалізації своїх прав.

Щодо рішення Шевченківського районного суду м. Львова, яке було скасовано постановою Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року, суд зазначає наступне. Вказане жодним чином не свідчить про відсутність в відповідача обов`язку по виконанню зобов`язання встановленого постановою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, та рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року, в частині залишеній без змін.

Крім того, ч. 9 ст. 444 ЦПК України встановлено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відтак, суд позбавлений можливості здійснювати розгляд заяви про поворот виконання, щодо скасованого постановою апеляційної інстанції рішення Шевченківського районного суду м. Львова, про яке просить представник заявника в пункті три прохальної частини поданої заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки представник відповідача звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення після встановленого законом строку для її подання, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку судом не встановлено, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.444,126,127 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про поворот виконання рішення суду.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2013 року - залишити без розгляду .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: А.І. Ліуш