РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/127/24

2/609/104/2024

28 березня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участі: секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення,

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 31 січня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

2. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2011 року. Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Відповідно до рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року з відповідача ОСОБА_2 присуджено стягувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до настання повноліття дитини. Позивачка вважає, що на сьогоднішній день даний розмір аліментів є занадто низьким і значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не може забезпечити рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому для забезпечення потреб сина вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, зважаючи на збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, просила збільшити розмір аліментів, визначених Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року та стягнути з ОСОБА_2 аліменти в свою користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 04 березня 2024 року.

4. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року розгляд справи було відкладено на 28 березня 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача.

5. У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

6. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в порядку, встановленому ЦПК України.

7. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 .

10. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №2-628/11 від 10 жовтня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 залишено проживати з ОСОБА_4 .

11. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/65/16-ц від 14 квітня 2016 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , по 500 гривень щомісячно, починаючи з 25 січня 2016 року і проводити до настання повноліття дитини.

12. Шумський відділ державної виконавчої служби 31 січня 2024 року надав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №609/65/16-ц від 25.12.2014 Шумського районного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 25.01.2016 в користь ОСОБА_1 . Згідно із даним розрахунком всього заборгованість станом на 31 січня 2024 року включно становить 94110,40 грн. Сплачених аліментів за 2020-2024 роки складає 0,00 грн.

13. Відповідно до довідки №162 від 31.01.2024, виданої ЦНАП Великодедеркальською сільською радою вбачається, що склад сім`ї ОСОБА_1 проживаючих та зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 наступний: ОСОБА_1 заявниця, ОСОБА_7 чоловік, ОСОБА_8 дочка чоловіка, ОСОБА_9 дочка чоловіка, ОСОБА_3 син дружини, ОСОБА_10 син.

ІV. Оцінка Суду.

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

14. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

15. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

16. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

17. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

18. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

19. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

20. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

21. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

22. Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

23. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

24. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

25. Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

26. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

27. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

28. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

29. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні аліментів в новому розмірі, суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дітей є рівним обов`язком як матері так і батька.

30. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається зростання споживчих цін, у зв`язку з чим, збільшуються витрати, які несе позивачка на утримання неповнолітнього сина. З дня ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір прожиткового мінімуму істотно збільшився і визначений раніше судом розмір аліментів по 500 грн. щомісячно вже не задовольняє мінімальні потреби дитини.

Відповідач не спростував доводи позивачки.

31. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

32. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

33. Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

34. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України).

35. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

36. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

37. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

38. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановивши вказані обставини справи та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів підлягають задоволенню.

У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

39. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст. 7, 180, 181, 182, 185, 192 Сімейного кодексу України, суд, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 10, 12, 13, 15, 16, 76, 77, 80, 81 141, 258, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення - задовольнити повністю.

3. Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року.

4. Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в користь держави 1211,20 грн. судового збору.

6. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року (справа №609/65/16-ц).

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 28 березня 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК