Справа № 641/7729/21
Провадження № 2/553/137/2024
У Х В А Л А

28.03.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінена територіальна підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передачі справ від 05.10.2022 з Комінтернівського районного суду м. Харкова до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла справа № 641/7729/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022, справа розподілена головуючому судді Москаленко В.В.

Ухвалою суду від 12.10.2022 позовна заява була залишена без руху та встановлений позивачу семиденний строк для усунення виявлених недоліків.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилалася за вказаною позивачем адресою 28.11.2022, 22.02.2023, 28.12.2023, проте не була отримана нею, що підтверджується наявним у справі конвертом з відміткою працівника поштового відділення про повернення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання». Крім того, 26.02.2024 копія ухвали була направлена на електронну пошту представника позивача адвоката Нагорного Є.Ф., зазначену останнім у відповідних клопотаннях, наявних в матеріалах справи, та була доставлена на зазначені представником позивача адреси електронної пошти, про що свідчить повідомлення про доставку електронного листа від 27.02.2024, що знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну адреси, а також з розумним інтервалом часу самостійно цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає, що копія ухвали була належно вручена позивачу, який достовірно обізнаний про порушений ним судовий спір.

За таких обставин, станом на 28.03.2024 вимоги ухвали позивачем виконані не були, виявлені недоліки позову не усунені, у зв`язку з чим позов залишається без розгляду відповідно до ч.13 ст.187 ЦПК України.

Приймаючи рішення про повернення пред`явленої позовної заяви, суд зазначає, що статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07.07.1989 в справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Однак позивачем вимоги суду не виконані, недоліки не усунуті та питання про продовження строку не порушувалось.

ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6

Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Обмеженням права на доступ до суду, в даному випадку є додержання процесуальної форми і змісту пред`явленої до суду позовної заяви, тобто додержання умов її прийнятності, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно із ч.13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Вимогами п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави В.В. Москаленко