№ 2/183/948/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Коваленко Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в в м.Новомосковську у порядку спрощеного позовного провадження позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1203-1583 від 10 травня 2023 року у розмірі 30730 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 10 травня 2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1203-1583 за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua). Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6008, для підписання кредитного договору № 1203-1583 від 10 травня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Вказував, що відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день, стандартна % ставка 1,5 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Проте, відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Відтак, станом на 25 вересня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 30730,00 грн., з яких: 10000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 900,00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту; 19830,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 19830 грн, тому як за умовами договору підлягають сплаті відсотки в розмірі 1680 грн. Підтверджує факт укладення з ТОВ ««Укр Кредит Фінанс» договору кредитної лінії № 1203-1583. Зазначивши, що в момент укладання вказаного договору був ознайомлений з наступними умовами: сума наданого кредиту 10000 грн. кількість днів користування за ставкою 1,20% - 14 днів, кількість днів користування за ставкою 1,50% - 121 днів. А тому з 23 травня 2023 року у кредитодавця відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором, тому після означеної дати підлягають застосуванню вимоги ст. 625 ЦК України. Позовні вимоги відповідач визнає в розмірі 11680 грн.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача направлено заяву про розгляд справи за відсутності представник позивача, позов підтримують у повному обсязі, просять його задовольнити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши підстави позову, відзиву та матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:

Судом встановлено, що 10 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 , з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1203-1583 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А6008.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР Кредит ФІНАНС» (http://creditcasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР Кредит ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР Кредит ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Відповідач у відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції підтвердив факт укладення договору про відкриття кредитної лінії № 1203-1583 від 10 травня 2023 року з ТОВ «Укр кредит фінанс» та отримання від останнього 10000 грн кредитних грошей.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що підтверджується копією даними витягу з реєстрів банків щодо видачі кредиту № 1203-1583 від 10 травня 2023.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти.

Разом з тим, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість яка згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 25 вересня 2023 року складає 30730,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 10000,00 гривень; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 900,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 19830,00 гривень.

Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність,що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших,

Договір про відкриття кредитної лінії № 1203-1583 від 10 травня 2023 року підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «А6008» відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1203-1583 від 10 травня 2023 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13ст.11Закону України «Про електронну комерцію».

За довідкою про перерахування суми кредиту № 1203-1583 від 10.05.2023 підтверджено перерахування кредитором позичальнику 10000 грн. кредитних коштів за договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав факт укладення з позивачем договору про відкриття кредитної лінії та отримання за ним кредитних коштів.

Відповідно до п. 2.6. вищевказаного кредитного Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день прострочення кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка - 2,00 %, право користування кредитом за такою ставкою згідно умов, визначених п. п. 3.4 - 3.9 цього договору). Пільгова процентна ставка - 0,01 %, право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п. п. 3.4 - 3.6 цього договору.

Заявлений строк користування кредитом, який складає 14 день і нараховані за цей період проценти в сумі 1680 грн, на стягнення яких і погодився відповідач, згідно кредитного договору від 10 травня 2023 року № 1203-1583 є лише обраним позичальником строком користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою.

За умовами вищевказаного кредитного Договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.

Суд не погоджується з доводами сторони відповідача про те, що заявлений строк користування кредитом 14 днів є строком кредитування, оскільки відповідно до умов Договору такі строки є різними. Заявлений строк є строком, протягом якого, як погодили сторони, може бути використане право користування кредитом за зниженою (1,20%) ставкою і триває з дати видачі кредиту 10 травня 2023 року до 23 травня 2023 року, натомість строк кредитування це строк на який надається кредит та триває з моменту нарахування кредитних коштів 300 днів.

Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами.

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості кредитодавцем за період з 10 травня 2023 року по 23 травня 2023 року нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою 1,20 % в день, з 24 травня 2023 року по 21 вересня 2023 року за стандартною процентною ставкою 1,50 % в день.

Згідно розрахунку боргу відповідач сплатив 10 травня 2023 року частину комісії за видачу кредиту в розмірі 600 грн, більше жодного платежу за кредитним договором відповідач не сплачував.

Доказів, які б спростовували цю заборгованість за кредитним договором, боржником не надано.

Враховуючи викладене, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 900,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 19830,00 гривень за період дії кредитного Договору визначений позивачем.

Суд перевірив також положення Закону № 2120, яким внесено зміни до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про споживче кредитування» і доповнено його п. 6-1, який встановлює нові правила звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання ним своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, а саме у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, не нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором.

Зміни до цього закону не передбачають звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення споживчого кредиту, сплати процентів за користування ним або відтермінування таких платежів, тому заперечення відповідача на апеляційну скаргу в цій частині на увагу не заслуговують.

У даній справі позивачем не заявлені вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) та інших платежів через прострочення виконання зобов`язань відповідача за договором про споживче кредитування, отже, це не є предметом спору, а звільнення боржника за кредитним договором від виконання зобов`язання по сплаті кредиту та процентів, законодавством не передбачено.

Також, посилання апелянта на постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, в яких висловлені правові позиції щодо плати за прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема положень частини 2 ст. 625 ЦК України та неустойки (штрафу, пені) суд визнає неспроможними та відхиляє, оскільки таких вимог в цьому провадженні кредитор не заявляв.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір у розмірі 2147,2 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором 1203-1583 від 10 травня 2023 року у розмірі 30730 (тридцять тисяч сімсот тридцять) гривень, з яких: 10000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 900,00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту; 19830,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір за подання позивачем позовної заяви у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, місто Київ, 01133).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду складений і підписаний 11 березня 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко