Унікальний номер справи 2604/2522/2012
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/7807/2024
Головуючий у суді першої інстанції Н. О. Яровенко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

20 березня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Авєлін А. О.

учасники справи

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю

«Консалт Солюшенс»

заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»

заінтересована особа ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року, постановлену у складі судді Яровенко Н. О., в примішенні Дніпровського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування заявлених вимог зазначено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2012 року за заявою ПАТ «Ерсте Банк» було видано виконавчі листи на виконання рішення третейського суду від 25 жовтня 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 жовтня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Фідобанк» був затверджений передавальний акт у відповідності до якого до ПАТ «Фідобанк» було передано усе майно, права та обов`язки ПАТ «Фідокомбанк» зарестрованого Національним банком України 25 січня 2006 року. ПАТ «Фідокомбанк» був правонаступником прав і обов`язків АК банку «Перстиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, відкритого АТ «Ерсте Банк», також ПАТ «Ерсте Банк». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Консалт Солюшенс». Заявник вказує, що від первісного стягувача оригіналів виконавчих листів Товариство не отримувало, постанов про повернення виконавчих документів від виконавця на адресу Товариства та Банку не надходило, місцезнаходження вказаних виконавчих документів товариству невідомо. Оскільки на час звернення до суду із заявою відсутні будь - які відкриті виконавчі провадження з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень знищено, відсутні оригінали виконавчих документів у матеріалах кредитної справи, та такі виконавчі листи не надходили з виконавчої служби на адресу як первісного стягувача так і його правонаступника, тому є достатні підстави вважати, що вказані виконавчі документи були втрачені. Також заявник просить поновити строк для пред`явлення вказаних виконавчих листів до виконання, оскільки такий строк було пропущено з поважних причин, так як після пред`явлення виконавчих листів до виконання первісним стягувачем ПАТ «Фідобанк» було обмежено у праві на повторне звернення до органів виконавчої служби через ненаправлення останньому постанов про завершення виконавчих проваджень та оригіналів виконавчих документів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 2604/2522/12 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ТОВ «Консалт Солюшенс» через свого представника ОСОБА_3 подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої судом ухвали, порушення норм процесуального права, не встановлення судом обставин, що мають значення для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було вірно оцінено дійсних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання. Судом першої інстанції не було враховано обставини щодо порушення органами примусового виконання рішень порядку направлення постанов про повернення виконавчих документів стягувачу та оригіналів виконавчих листів. Окрім того вказує, що суд не врахував висновків Верховного Суду з цього питання. Суд дійшов помилково висновку про недоведеність факту втрати виконавчих документів.

Представник заявника (стягувача) ТОВ «Консалт Солюшенс» - Жилко Е. О., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеконференції, підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити на підставі викладених у ній доводів, ухвалу суду просив скасувати та ухвалити нове судове рішення про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заінтересована особа ПАТ «Фідобанк» (первісний стягувач), будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечило, причини неявки не повідомила.

Заінтересовані особи (боржники) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , належним чином повідомлялися про час та дату розгляду справи, у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися. Будь - яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до апеляційного суду від вказаних осіб не надходило.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.

Так, постановляючи ухвалу про відмову ТОВ «Консалт Солюшенс» у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналів виконавчих документів та поважності причин пропущення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Проте колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, є такими, що суперечать встановленим обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.10.2011 у справі № 861/11, ухваленого у складі судді Шепеля В.Г., стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 217 078 доларів США 98 центів, що по курсу НБУ станом на день розгляду справи в суді, тобто на 25.10.2011, еквівалентно 1 731 356,82 грн, а також 17 703,36 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2012 року заяву ПАТ «Ерсте Банк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.10.2011 у справі № 861/11 задоволено. Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.10.2011 у справі № 861/11 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», рахунок НОМЕР_3 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області, МФО 321009, код ЄДРПО 34001693, 03056, м. Київ, вул. Польова, 24-Д достроково солідарно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 » заборгованість за кредитним договором з фізичною особою № 014/1969/74/03095 від 26 червня 2007 р. в сумі 217 078 доларів США 98 центів США, що по курсу Національного банку України станом на день розгляду справи в суді, тобто на 25.10.2011р. (1 долар США - 7,9757 грн.) еквівалентно 1 731 356, 82 грн. в т.ч. - заборгованість за кредитом -192 038,23 доларів США; - заборгованість по сплаті відсотків -20 700,57 доларів США; - пеня за прострочку за тілом кредиту та відсотків -4 340,18 доларів США. Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 жовтня 2011 року по справі №861/11 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», МФО 321009, код ЄДРПО 34001693, 03056, м. Київ, вул. Польова, 24-Д у розмірі 17 703,36 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом при Асоціації українських банків.

12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчі листи.

Представником АТ «Ерсте Банк» Сидоренко Ю.А. отримано оригінали виконавчих листів 12.09.2012 (розписка на обкладинці справи) та пред`явлено їх до виконання.

30 жовтня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Публічного Акціонерного товариства «Фідобанк» був затверджений передавальний акт у відповідності до якого до ПАТ «Фідобанк» було передано усе майно, права та обов`язки ПАТ «Фідокомбанк» зарестрованого Національним банком України 25 січня 2006 року. ПАТ «Фідокомбанк» був правонаступником прав і обов`язків АК банку «Перстиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, відкритого АТ «Ерсте Банк», також ПАТ «Ерсте Банк». Внаслідок цього ПАТ «Фідобанк» є також правонаступником всіх прав та обов`язків АК банку «Перстиж» створеного у формі Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», також ПАТ «Ерсте Банк».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2604/2522/2012 за заявою ПАТ «Ерсте Банк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.10.2011 у справі № 861/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме було замінено стягувача з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Консалт Солюшенс» (, місцезнаходження: 65048, вул. Пушкінська, 36, оф. 308, м. Одеса).

Судом встановлено, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.10.2011 у справі № 861/11, ухвалене у складі судді Шепеля В. Г., станом на час розгляду справи не виконане.

Так, пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, на яку послався заявник в касаційній скарзі, вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

В постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, на які заявник посилається у касаційній скарзі, зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму неможна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 6-676/10, від 24 квітня 2018 року у справі № 161/1441/14-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 2-1976/10, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12, від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12, на які заявник посилається у касаційній скарзі, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що, як уже зазначалось, є завершальною частиною розгляду цивільної справи, то суд, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Так, відповідно до відповіді Новомоськовського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.11.2023 за вих №17.26-27109098 на виконанні у Відділі перебував виконавчий лист №2604/2522/12 від 12.09.2012, виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитом у сумі 1 731 356,82 грн. В ході проведення виконавчих дій було описано майно боржника, проте стягувач не надав згоду на авансування витрат, тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 10.06.2014 виконавчий документ було повернуто на адресу стягувача. Вказаний виконавчий документ повторно до Відділу не надходив. Матеріали виконавчого провадження передені до архіву та у подальшому знищено в зв`язку із перебігом терміну зберігання (а.с.170-171, т.І).

Згідно відповіді Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.11.2023 за вих №74816 у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/2522/2012 від 12.09.2012, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 1 731 356,82 грн. 04.11.2014 деравжним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Копія постанови про повернення виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа направлена на адресу ПАТ «Ерсте Банк» - м. Київ, вул Польова, 24-Д. Надати підтверджуючі документи щодо відправлення або отримання вказаних документів не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку із трирічним терміном зберігання виконавчих проваджень (а.с. 172, т.І)

З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 02.11.2023 за вих. №43950/05.2-05 вбачається, що на виконанні у Новомосковському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа 2604/2522/12, виданого 12.09.2012 Дніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість, яке завершене 10.06.2014 з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Також на виконанні у Амур-Нижньодніпровському відділі ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа 2604/2522/12, виданого 12.09.2012 Дніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість, яке завершене 20.05.2013 з підстав передбачених п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.164-165, т.І).

Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПуАТ «Фідобанк» з ринку №069-60-322/23 від 02.11.2023 вбачається, що виконавчі документи № 2604/2522/2012 від 12.09.2012, видані Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості, на адресу Фонду та/або ПуАТ «Фідобанк» не надходили (а.с.173, т.І).

Також, відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження № НОМЕР_5, НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчих листів щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були завершені, станом на день подання заяви, оригінали виконавчих документів щодо вказаних боржників на примусовому виконанні не перебувають (а.с.174-176, т.І).

Вказані обставини свідчать про те, що виконавчі листи №2604/2522/12 від 12.09.2012, видані Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості, були втрачені.

Доказів направлення вищезазначених постанов про завершення виконавчих проваджень № НОМЕР_5, НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчих листів щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділами виконавчих служб суду не надано. Таких доказів не здобуто стягувачем, оскільки матеріали вказаних виконавчих проваджень було знищено за закінченням трирічного терміну зберігання. Зокрема відстуні докази на підтвердження надходження цих листів на адресу первісного стягувача чи його правонаступника.

Натомість із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ТОВ «Консалт Солюшенс» було вчинено ряд дій, спярмованих на відшукування місцезнаходження оригіналів вищезазначених виконавчих листів, оскільки такі виканавчі документи не містяться у переданій від первісного стягувача кредитній справі.

Таким чином, з наведеного вище можна дійти висновку, що після останнього пред`явлення вищевказаних виконавчих документів до виконання стягувач не отримував постанов про завершення виконавчих проваджень та оригіналів виконавчих документів, та не був обізнаний про те, що такі виконавчі документи повернені стягувачу без виконання, що обмежило стягувача у праві на повторне звернення до органів виконавчої служби у визначені законом строки.

Відповідно до статей12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Колегія суддів розуміє, що з моменту повернення стягувачу виконавчих листів (2014 рік) і до звернення заявника до суду (2021 рік з заявою про заміну сторони виконавчого провадження) минув тривалий час і первісний стягувач і його правонаступники мали добросовісно користуватися правами стягувача у виконавчому провадженні, мали інтересуватись рухом виконавчого провадження, чого ними зроблено протягом тривалого часу не було, але вказані обставини не свідчать про відсутність підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки відсутні належні та допустимі докази направлення виконавчою службою оригіналів виконавчих листів первісному стягувачу та отримання ним цих виконавчих листів.

Суд вважає, що вказані обставини свідчать про втрату виконавчих листів. Факт втрати оригіналів виконавчих листів об`єктивно не залежав від дій чи бездіяльності заявника та первісного стягувача, який вважав, що виконавчи дії вчиняються. Відтак, заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення вищевказаних документів до виконання та факту втрати оригіналів виконавчих листів.

Оскільки первісним стягувачем було пред`явлено виконавчі листи №2604/2522/12, видані 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості, у межах строку пред`явлення їх до виконання, державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження, при цьому вказані виконавчі документи були повернуті стягувачу без виконання, тому відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення цих виконавчих документів до виконання перервався поверненням виконавчих документів без виконання, про що первісному стягувачу, його правонаступникам відомо не було.

Із наданих виконавчими органами відповідей вбачається розбіжності у датах закінчення виконавчого провадження відкритого з примусового виконання виконавчого листа №2604/2522/12, виданого 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому апеляційний суд позбавлений можливості достовірно встановити дату їх направлення стягувачу.

При цьому суд звертає увагу, що на час видачі виконавчого листа у цій справі (12 вересня 2012 року) діявЗакон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIIвід 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIIIПрикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цимЗаконом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною п`ятою зазначеної статті, у редакції, яка була чинною на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону №1404-VIII).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII).

У статті 37 вказаного Законупередбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Разом з тим із матералів справи вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду від 06.10.2021 замінено стягувача у виконавчих провадженнях - ПАТ «Фідобанк» правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс», питання щодо строку пред`явлення виконачих документів до виконання судом не розглядалось та не вирішувалось.

Із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 2604/2522/12 ТОВ «Конслат Солюшенс» звернулося до суду 18.12.2023.

Ураховуючи, що оригінали виконавчих листів № №2604/2522/12, видані 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості втрачено, у зв`язку із чим стягувач був позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчі листи до виконання у законодавчо встановлені строки, а рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.10.2011 ухвалене у справі № 861/11, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 217 078 доларів США 98 центів, що по курсу НБУ станом на день розгляду справи в суді, тобто на 25.10.2011, еквівалентно 1 731 356,82 грн, а також 17 703,36 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, на даний час не виконано, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення Товариству пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів через недоведеність поважності причин пропуску такого строку та втрати оригіналів вищевказаних виконавчих документів.

Суд першої інстанції не надав належну правову оцінку доводам стягувача щодо відсутності у нього та в органі ДВС оригіналів виконавчих документів, а також наявним у матеріалах справи доказам на їх підтвердження, не врахував відповідну судову практику Верховного Суду щодо належності доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документа, а також факт невиконання боржниками судового рішення, яке набрало законної сили, суд дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікатів вищевказаних виконавчих листів.

Ураховуючи, що оригінали вищевказаних виконавчих листів було втрачено та вони не пред`явлися повторно до виконання до органів виконавчої служби, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає наявними підстави для поновлення ТОВ «Консалт Солюшенс» строку пред`явлення виконавчих листів №2604/2522/12, виданих 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості, до виконання.

Встановивши, що оригінали вищевказаних виконавчих листів втрачено, у зв`язку з чим стягувач позбавлений можливості повторно пред`явити їх до виконання, а рішення третейського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, з урахуванням поновленого стягувачу пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів № №2604/2522/12, виданих 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищенаведеного, ухвала суду першої інстанції не може вважатись законною та обґрунтованою, і такою, що постановлена з правильним застосуванням норм матеріального та з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для її скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення зави ТОВ «Консалт Солюшенс» з наведених вище підстав.

Ураховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «Консалт Солюшенс» підлягає задоволенню, сплачений заявником судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028,00 грн, на підставі положень статті 141 ЦПК України, підлягає солідарному стягненню з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 2604/2522/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м.Одеса, вул Пушкінська, 36, оф.308, ) строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу № 2604/2522/12, виданого 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 217 078 доларів США 98 центів, що по курсу Національного банку України станом на день розгляду справи в суді еквівалентно 1 731 356,82 грн.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м.Одеса, вул Пушкінська, 36, оф.308, ) дублікат виконавчого документа № 2604/2522/12, виданого 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 217 078 доларів США 98 центів, що по курсу Національного банку України станом на день розгляду справи в суді еквівалентно 1 731 356,82 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м.Одеса, вул Пушкінська, 36, оф.308, ) строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу № 2604/2522/12, виданого 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 217 078 доларів США 98 центів, що по курсу Національного банку України станом на день розгляду справи в суді еквівалентно 1 731 356,82 грн.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м.Одеса, вул Пушкінська, 36, оф.308, ) дублікат виконавчого документа № 2604/2522/12, виданого 12.09.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 217 078 доларів США 98 центів, що по курсу Національного банку України станом на день розгляду справи в суді еквівалентно 1 731 356,82 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул Пушкінська, 36, оф.308, ) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 28 березня 2024 року.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна