ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1363/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Кушнір А.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановив:

У жовтні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4 ) з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення грошових коштів.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що після початку 24.02.2022 широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації на території України близькі родичі позивача виїхали з місць свого постійного проживання та тимчасово залишили територію країни задля особистої безпеки, втративши при цьому дохід та збільшивши необхідні витрати на проживання. Задля надання їм фінансової підтримки в період воєнного стану з квітня 2022

року позивач вирішила перераховувати на їх банківські рахунки власні

грошові кошти невеликими сумами в міру можливостей, проте, як з`ясувалось пізніше в ході спілкування з рідними, вони жодних грошей на свої банківські картки від ОСОБА_4 не отримали. Будучі літньою жінкою у віці 69 років, опинившись без сторонньої допомоги,

не маючи достатніх навиків використання електронного застосунку Приват-24 для здійснення банківських переказів, вона через власну неуважність помилилась в реквізитах карткового рахунку та бездставно перерахувала грошові кошти в загальній сумі 252 000,00 грн. на користь ОСОБА_2 . З відповідачем позивач не знайома, ніколи в житті ані з ним, ані з будь-якими його представниками не спілкувалась, не мала наміру укладення правочинів із ним чи на його користь, тому жодні правові підстави для переказу грошей були відсутні.

Так, в період з 18.04.2022 по 21.04.2023 ОСОБА_4 зі свого банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк», за номером банківської картки НОМЕР_2 та на належний відповідачу банківський рахунок № НОМЕР_3 відкритий в АТ КБ «Приватбанк», помилково перерахувала без жодної правової підстави власні грошові кошти в загальній сумі 252 000,00 грн. Вимогу представника позивачки № 05 від 06.10.2023 року про повернення помилково перерахованих грошових коштів у вищевказаній сумі ОСОБА_2 отримав 09.10.2023 року, але на момент подання позову до суду гроші не повернув та відповіді не надав.

У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути кошти з відповідача у розмірі 283 294,34 грн. з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 23 479,00 грн. за період з 19.04.2022 по 30.09.2023 та 3% річних у розмірі 7 815,34 грн. за період з 19.04.2022 по 25.10.2023.

Ухвалою суду від 16.11.2023 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

29.12.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо позовних вимог, зазначає, що у нього відсутні зобов`язання та борги перед позивачем, вважає позовні вимоги недоведними жодними доказами, просив відмовити повністю у задоволенні позову.

22.01.2024 від відповідача представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому просив задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.01.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив на позовну заяву до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 30.01.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 179 ЦПК України.

У судовому засіданні 30.01.2024 представник позивача надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові, зазаначив, що кошти відповідачем набуто безпідставно.

19.02.2024 від представника відповідача надійшла заява про виклик свідка.

19.02.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

08.03.2024 від представника позивача надійшли заперечення та доводи щодо заперечень відповідача.

Ухвалою суду від 13.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, письмові заперечення представника відповідача залишено без розгляду та повернуто.

Ухвалою суду від 13.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідка.

У судовому засіданні 13.03.2024 представник позивача надав додаткові пояснення, в яких заперечував щодо доводів відповідача, вказав, що позивач є літньою жінкою, яка помилилася в банківських реквізитах один раз, а далі відправляла кошти по шаблону.

У судовому засіданні 13.03.2024 відповідач надав пояснення, в яких заперечув щодо позову, повідомив, що отримав кошти за свою роботу, просив відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 13.03.2024 представник відповідача надав пояснення, в яких заперечував щодо позову зазначив що відповідач отримав на свій рахунок заробітну плату, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, в період з 18.04.2022 по 21.04.2023 ОСОБА_4 зі свого банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк», за номером банківської картки № НОМЕР_2 та на належний відповідачу банківський рахунок № НОМЕР_3 відкритий в АТ КБ «Приватбанк», перерахувала власні грошові кошти в загальній сумі 252 000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій (а.с. 15-43). За вказаний період позивачем було здійснено 29 транзакцій з перезаком коштів на рахунок відповідача № НОМЕР_3 відкритого в АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до копій платіжних інструкцій № Р24АР24АС7064 від 28.04.2022,

№ Р24АР24АС9732 від 05.05.2022, № Р24АР24АС2552 від 13.05.2022, № Р24АР24АС1971 від 20.05.2022, № Р24АР24АС2285 від 26.05.2022, № Р24АР24АС8232 від 02.06.2022, № Р24АР24АС9750 від 06.06.2022, № Р24АР24АС7488 від 10.06.2022, № Р24АР24АС0691 від 13.06.2022, № Р24АР24АС4209 від 16.06.2022, № Р24АР24АС1118 від 22.06.2022, № Р24АР24А325650610D30014 від 30.09.2022, № Р24АР24А559091349D74383 від 03.12.2022, № Р24АР24А581569199D67365 від 09.12.2022, № Р24АР24А606542031D07418 від 15.12.2022, № Р24АР24А656177515D68292 від 27.12.2022, № Р24АР24А687945513D42922 від 05.01.2023, № Р24АР24А715840243D82319 від 13.01.2023, № Р24АР24А744203663D66599 від 20.01.2023, № Р24АР24А795822624D51143 від 03.02.2023, № Р24АР24А822036865D49277 від 10.02.2023, № Р24АР24А881054989D57106 від 24.02.2023, № Р24АР24А909589840D85274 від 03.03.2023, № Р24АР24А997303743D61565 від 24.03.2023, № Р24АР24АD2278 від 31.03.2023, № Р24АР24АD0801 від 10.04.2023, № Р24АР24АD7260 від 14.04.2023, № Р24АР24АD0951 від 21.04.2023 вствновлено, що на картковий рахунок відповідача ОСОБА_2 здійснено перекази на загальну суму 252 000,00 грн., платник - ОСОБА_4 , призначення платежу - переказ власних коштів.

В позові позивач посилається, що вона літня жінка, не маючи достатніх навиків використання електронного застосунку Приват-24 для здійснення банківських переказів, через власну неуважність помилилась в реквізитах карткового рахунку та бездставно перерахувала грошові кошти в загальній сумі 252 000,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Норми ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, застосовуються у таких випадках: зобов`язання між сторонами виникло не на підставі договору; набуття або збереження майна є абсолютною безпідставним; безпідставне збагачення однієї особи через іншу не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідно до пункту 2.2. розділу 2 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління Національного Банку України від 01 червня 2011 року №174, банк (філія, відділення) здійснює приймання від клієнта готівки національної валюти через операційну касу за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки банку (філії, відділення), у тому числі на погашення кредиту, інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказ без відкриття рахунку.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку належного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Пунктом 1.23 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Пунктом 33.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання.

Дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Тому, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Позивач не надав суду будь-яких доказів того, що кошти були надіслані ним помилково.

Як вбачається з копій платіжних інструкцій при перерахуванні коштів платником зазначено повністю прізвище, ім`я та по батькові отримувача ОСОБА_2 номер його рахунку, а також цільове призначення платежу - переказ власних коштів.

Отже, ОСОБА_4 добровільно перераховувала кошти саме на ім`я та рахунок ОСОБА_2 з відповідним цільовим призначенням.

Доказів того, що позивач виявивши помилку, зверталася до банку з метою скасування переказу чи з`ясування даних про отримувача коштів, матеріали справи не містять.

Перерахування спірної суми коштів позивачем вчинене 29 разів, між тим, жодного разу не було перевірено правильність карткового рахунку та ім`я одержувача.

Позивачем не надано суду доказів помилковості своїх дій при перерахуванні коштів та безпідставного отримання відповідачем вказаних коштів.

У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

За змістом ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якість доказування забезпечується визначеним ЦПК процесуальним порядком і способом їх дослідження.

Особливість по доказуванню полягає в тому, що воно виступає як право і обов`язок осіб, які беруть участь у справі. Вони мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні і письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тобто мають право на доказування.

Сторони, подаючи докази, реалізують своє право по доказуванню і одночасно виконують обов`язок по доказуванню. Обов`язок по доказуванню покладається на того, хто звернувся за допомогою до суду.

Право доказування виступає як можливість подання доказів, участь в їх дослідженні, попередній оцінці та гарантується сукупністю процесуальних засобів і реалізується по волі заінтересованих осіб особисто або за допомогою суду у відповідності з своїми інтересами та вибором способу поведінки.

Обов`язок по доказуванню полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, який гарантується настанням несприятливих правових наслідків у випадку їх невиконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по його доказуванню; якщо позивач не доведе підставу вимоги, то в позові належить відмовити.

Невиконання обов`язку по доказуванню для сторін й інших суб`єктів правового спору матиме матеріально-правові і процесуально-правові наслідки.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягать.

Керуючись ст.ст. 625, 1212, 1213 ЦК України, 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26.04.2024.

Суддя: