Справа № 331/1491/24
Провадження № 2/331/1265/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання дій протиправними та зобов`язання повернути кошти на банківські рахунки,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2024 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1097979 від 07.03.2024 року, звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання дій протиправними та зобов`язання повернути кошти на банківські рахунки, в якій просить суд:

визнати дії Акціонерного товариства «Сенс Банк» (м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, ) щодо списання 30 травня 2022 року з рахунку UA 7000 грн., з рахунку НОМЕР_1 13689 грн. 03 коп., 17 червня 2022 року з рахунку НОМЕР_2 - 39042,09 USD протиправними;

зобов`язати Акціонерне товариство «Сенс Банк» (м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, ) повернути грошові кошти на рахунки ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме 4500000 грн. на рахунок НОМЕР_4 , 13689 грн. 03 коп. на рахунок НОМЕР_1 , 39042,09 доларів США - на рахунок НОМЕР_2 .

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, місцезнаходженням відповідача - юридичної особи Акціонерного товариства «Сенс Банк», - місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок № 100, що відповідно до адміністративно-територіального поділу не є територією Олександрівського (Жовтневого) району міста Запоріжжя, а є територією Голосіївського району міста Києва.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя встановила, що справа не підсудна Жовтневому районному суду міста Запоріжжя та підлягає направленню за підсудністю на розгляд до іншого суду з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позов пред`явлений до юридичної особи Акціонерного товариства «Сенс Банк».

Крім того, представником позивача адвокатом Никоненко О.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , у позовній заяві помилково зазначено, що позивач ОСОБА_1 , як споживач звільнена від сплати судового збору. Із зазначеного вище, суд робить висновок, що представник позивача фактично посилається у позовній заяві на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, згідно із статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин можливе лише у тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закон України «Про банки та банківську діяльність», Закон України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Отже, у даному випадку положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на наведені у позовній заяві правовідносини.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , спрямовано до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя позов, який не підсудний даному суду відповідно до територіальної юрисдикції, тобто позивачем порушено правила підсудності.

За змістом ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатамиотриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Положеннями п. 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, враховуючи, що місцезнаходження відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» не відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, суддя приходить до висновку про необхідність, на підставі ч. 2 ст. 27, п. 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передати дану справу за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва для розгляду за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали цивільної справи № 331/1491/24 за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання дій протиправними та зобов`язання повернути кошти на банківські рахунки, передати за територіальною підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1) частини 1 статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун