Справа № 754/1957/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Нагорної М.В.,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація, в особі Посольства держави Російська Федерація в Німеччині про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупацією Російської Федерації частини території України, порушення прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація, в особі Посольства держави Російська Федерація в Німеччині про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупацією Російської Федерації частини території України, порушення прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків.

Ухвалою судді від 09.10.2023 було відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання.

28.02.2024 через систему «Електронний суд» представником Міністерства юстиції України - Євглевською Л.В. подано клопотання про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з тим, що позивачкою не було сплачено судовий збір за подання такого позову у загальному розмірі 15 140 грн., виходячи з суми заявленого позову 10 000 002 грн..

Представник Міністерства юстиції України - Євглевською Л.В. просила суд задовольнити подане нею клопотання, посилаючись на викладені в ньому обгрунтування.

У судовому засіданні позивачка заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку позивачки та представника відповідача - Євглевської Л.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.ст.175, 176, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» cудовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0, 4 розміру.

Позивачка не додала до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядок уі розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оскільки підстави звільнення від сплати судового збору, на які остання посилається у позовній заяві не можуть бути застосовані.

Згідно з частиною другоюстатті 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованогостаттею 55 Конституції України.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND), «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя.

У позовній заяві позивачка зазначила, що вона звільнена від сплати судового збору, посилаючись на пункт 22 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень пункту 22 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Однак, позивачка не надала доказів на підтвердження того, що дії держави-агресора Російської Федерації призвели до її вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Таким чином, суд погоджується з думкою представника відповідача, що відсутні підстави вважати, що позивачка, відповідно до положень пункту 22 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

За змістом частини першоїстатті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою передбачена сплата судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки підстави заявлених позивачкою позовних вимог до держави російськафедерація в частині стягнення моральної шкоди не є тотожними підставам, які зазначені у пункті 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», та які б в силу закону давали пільгу щодо сплати судового збору, такі вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

При цьому, суд погоджується з думкою представника відповідача, що посилання позивачеки на положення статті 22 Закону України «Про захист правспоживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, є безпідставним, оскільки до спірних правовідносин не застосовуються положення вказаного закону.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження підстав звільнення позивачки від сплати судового збору, враховуючи характер заявлених позовних вимог та підстави їх обгрунтування, суд приходить до висновку про можливість визначення для сплати позивачкою судовий збір за заявлену нею вимогу в розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 211, 20 грн., про що необхідно надати суду відповідні докази сплати судового збору.

Сплату судового збору необхідно здійснити за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Десн.р-ні/Деснян.р-н/22030101; Код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 37984978; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача - (МФО) 899998; Рахунок отримувача - UA0026004; Код класифікації доходів бюджету - 22030101.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляєухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу,та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст. 175, 187, 257, 294 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація, в особі Посольства держави Російська Федерація в Німеччині про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупацією Російської Федерації частини території України, порушення прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків - залишити без руху.

Встановити позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення повного тексту ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 20.03.2024

Суддя: