Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Чаплиги О.О.,

представника заявника - адвоката Івасик Тетяни Романівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1

про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за станом здоров`я, згідно висновку КНП «Цент Первинної медико-санітарної допомоги № 4» КМР № 1586 від 21.11.2023 за формою № 080-4/0, потребує постійного догляду.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що заявник є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з нею в одному житловому приміщенні по АДРЕСА_1 . Стан здоров`я матері не дозволяє їй забезпечувати собі нормальне повноцінне життя, тому заявник здійснює за нею догляд. Відповідно до висновку КНП «Цент Первинної медико-санітарної допомоги № 4» КМР № 1586 від 21.11.2023 за формою № 080-4/0 мати заявника має порушення функцій організму та потребує догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Заявник є єдиною особою, який на даний час здійснює догляд та піклується про свою хвору матір, а саме веде домашнє господарство, купує ліки, готує їжу, забезпечує всім необхідним. Догляд здійснює заявник добровільно, на безоплатній основі. Проти здійснення ним постійного догляду його матір не заперечує. Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Факт здійснення заявником за своєю матір`ю, яка потребує постійного догляду, має для заявника юридичне значення, породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та у зв`язку з наведеним у заявника виникла необхідність для звернення до суду із заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи у своїх письмових поясненнях заперечує проти задоволення заяви, вимоги заявника вважає такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 за своїми повноваженнями не може вплинути та надати будь-яку інформацію, що має істотне значення, щодо факту встановлення здійснення постійного стороннього догляду однією особою над іншою.

Зазначає, що заявник перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 та у 2023 році звертався з приводу оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Розглянувши надані Заявником на той період часу документи, підстав для надання відстрочки не вбачалось. 15.11.2023 за місцем роботи заявника була здійснена спроба вручити заявнику повістку про виклик до РТЦК, від отримання якої останній відмовився. У зв`язку з цим ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено звернення до ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про доставлення заявника для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Заявник не був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 та особисто не прибув.

Представник заінтересованої особи у своїх поясненнях додатково повідомляє, що заявник ро справі проходив строкову військову службу та має військово-облікову спеціальність «заступник командира бойових машин піхоти». Беручи до уваги наведені факти, представник заінтересованої особи вказує, що в судовому порядку заявник намагається отримати рішення, яке дасть йому змогу претендувати на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

У додаткових письмових поясненнях представник заявника, вказує, що постанова КМУ № 859 від 23.09.2020 не регулює порядок встановлення юридичного факту, зокрема здійснення постійного догляду за матір`ю заявника. Порядок, затверджений вказаною постановою КМУ встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї.

Стан здоров`я матері заявника не дозволяє їй самостійно забезпечувати собі умови життя, а саме дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування, пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства, в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами. Всі ці дії забезпечує її син - Заявник по даній справі.

Наявність чи відсутність факту призначення грошової компенсації жодним чином не підтверджує та не спростовує факту здійснення догляду заявником за своєю матір`ю. Заявник не має права на отримання такої компенсації, оскільки доходи заявника перевищують доходи особи, яка має право на отримання такої грошової компенсації. Інших осіб, хто міг би взяти на себе обов`язок забезпечувати людину похилого віку належними умовами життя окрім заявника не має. Заявник розуміє, що лише він, як син зобов`язаний доглядати свою матір, він працює та не потребує від Держави грошового забезпечення, єдиного, що він просить - це надати можливість належним чином доглянути свою матір та не відбирати у людини похилого віку можливості дожити своє життя в нормальних людських умовах, які їй може забезпечити лише її власний син, який є єдиною людиною, яка в змозі це зробити.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, просив її задовольнити з підстав доведеності перед судом факту здійснення заявником постійного догляду за своєю матір`ю.

У наступне судове засідання представник заявника не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав до суду письмові пояснення, зазначені вище.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є сусідкою заявника по справі. ОСОБА_2 з квартири не виходить, з нею постійно перебуває ОСОБА_1 , її син. Останній доглядає за матір`ю, ходить в аптеку за ліками.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що заявник по справі доглядає за своєю матір`ю ОСОБА_2 та проживає з нею, купує їй ліки, готує їжу. Свідок разом з заявником відвозив ОСОБА_2 до лікарні. ОСОБА_2 без сторонньої допомоги не може проживати.

Суд, вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 заявник по справі ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його матір`ю є ОСОБА_2 .

Відповідно до Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за формою № 080-4/о від 21.11.2023 (дійсний до 20.11.2024) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Однією з категорій справ окремого провадження є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 5від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що необхідність встановлення даного факту ОСОБА_1 необхідно для отримання права на відстрочку по мобілізації як військовозобов`язаному під час оголошення в Україні мобілізації, оскільки відповідно до абзацу 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації в тому числі зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Пунктом шостим частини 1 статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що надавачами соціальних послуг, зокрема, є фізичні особи, які включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Пунктом 3 частини 6 статті 13 даного Закону встановлено, що для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього закону, передбачена можливість надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачем соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, проте, для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні.

Формування Реєстру, відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону, здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг. Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений Постановою КМ України від 27 січня 2021 року № 99 (далі Постанова № 99).

Згідно п. 3 Постанови № 99 3. Реєстр складається з трьох розділів: надавачі соціальних послуг - юридичні особи та фізичні особи - підприємці; надавачі соціальних послуг - фізичні особи; отримувачі соціальних послуг.

Відповідно до п. 13 Постанови № 99 документи/відомості, що вносяться до Реєстру, подаються в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або паперовій формі суб`єкту реєстрації або центру надання адміністративних послуг за місцем реєстрації (для юридичних осіб), за місцем проживання (для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності, та фізичних осіб - підприємців). Також документи/відомості до Реєстру можуть вноситися безпосередньо через електронний кабінет з використанням кваліфікованого електронного підпису, сумісного з програмним забезпеченням Реєстру.

П. 15 вказаної Постанови передбачено, що суб`єкт реєстрації для організації прийняття документів/відомостей уповноважує реєстраторів на прийняття/внесення документів/відомостей до Реєстру, а також визначає уповноважену особу суб`єкта реєстрації для прийняття рішення щодо включення документів/відомостей про надавача соціальних послуг до Реєстру/повернення поданих документів на доопрацювання.

Також абзацом шостим частини четвертої ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності затверджений постановою КМУ № 430 від 01.06.2020 та визначає процедуру підготовки та перепідготовки (далі - навчання) фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду окремим категоріям громадян відповідно до Закону України "Про соціальні послуги" без здійснення підприємницької діяльності (далі - фізичні особи).

Механізм призначення і виплати компенсації за догляд, підстави призначення та відмови у призначенні такої компенсації, її розмір встановлений Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений постановою КМУ № 859 від 23.09.2020.

Таким чином, порядок встановлення факту здійснення фізичною особою догляду за особою, яка потребує сторонього догляду, визначений відповідним законодавством, а саме нормами Закону України «Про соціальні послуги», постановами КМУ № 99 від 27.01.2021, № 859 від 23.09.2020, № 430 від 01.06.2020.

При зверненні до суду з даної заявою, в контексті наведених законодавчих норм, заявником суду не надано доказів внесення його до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, прийнятого рішення відповідного органу щодо включення документів/відомостей про надавача соціальних послуг до Реєстру/повернення поданих документів на доопрацювання, з огляду на що вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення є передчасними.

Небажання заявника отримувати компенсаційні виплати за догляд відповідно до постанови КМУ № 859 від 23.09.2020 не є підставою для встановлення факту, про який просить заявник.

Крім того, під час розгляду справи, судом встановлено, що можливість здійснювати догляд за матір`ю заявника є також у його брата - ОСОБА_5 , а правовідносини щодо здійснення догляду певною особою за членом її сім`ї без внесення відповідних даних до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг не є сталими у розрізі певного періоду чачу та носять мінливий характер.

З огляду на вищевикладене, саме нормами Закону України «Про соціальні послуги» врегульовано питання оформлення статусу особи щодо надання соціальних послуг фізичною особою на непрофесійній основі і за ст. 13 Закону надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні, і заявником дані норми Закону не дотримані, у зв`язку з чим в задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 273, 293, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко