Справа № 281/127/24
Провадження № 2/279/916/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №281/127/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" про визнання припиненими трудових відносин,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" про визнання припиненими трудових відносин. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з наказом №7 від 14.10.2014 року його було прийнято на роботу на посаду оператора грануляторщика в ТОВ "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА", про що було зроблено запис №56 в трудову книжку НОМЕР_1 . З 2019 року трудові відносини між ним та ТОВ "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" фактино припинені. Після початку повномасштабного вторгення російської федерації на територію України його роботодавець на будь який зв`язок не виходить, єдиний соціальний внесок не сплачує, з наказом про простій під час воєнного стану не ознайомлював. 22.12.2023 року позивачем було направлено на адресу відповідача рекомендований лист з заявою про звільнення з посади гранулювальника за власним бажанням з 06.01.2024 року. Згідно трекінгу відправлення було вручено особисто 06.01.2024 року. Однак, вказана заява залишена без розгляду. Просить визнати припиненими з 21.01.2024 року трудові відносини між ТОВ "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" та ОСОБА_1 , які виникли на підставі наказу №7 від 14.10.2014 року у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. Також просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. та за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач належним чином повідомлявся про день розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши письмові матеріали в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 КонституціїУкраїни).

Згідно з частинами першою, третьою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи (стаття 23 КЗпП України).

Відповідно до ст. 8 КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, згідно з наказом №7 від 14.10.2014 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду оператора грануляторщика в ТОВ "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА", про що було зроблено запис №56 втрудову книжку НОМЕР_1 .

Із копії трудової книжки вбачається, що останній запис зроблений 14.10.2014 року про прийняття позивача на роботу на посаду оператора грануляторщика в ТОВ "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА". Записів про звільнення із займаної посади немає (а.с.11).

Існування трудових відносин між позивачем та ТОВ "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" також підтверджується даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування Пенсійного фонду України (а.с.8).

З 2019 року трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" фактино припинені. Зазначена обставинна не спростована та не заперечувалась відповідачем.

22.12.2023 року позивачем було направлено на адресу відповідача рекомендований лист з заявою про звільнення з посади гранулювальника за власним бажанням з 06.01.2024 року. Згідно трекінгу відправлення було вручено особисто 06.01.2024 року.

Проте, рішення про таке припинення трудових відносин, а саме про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням (ст.38 КЗпП) відповідачем не прийнято, відповідно, наказ про звільнення позивача не видавався, трудова книжка не видана.

За таким обставин відповідач не виконав свого обов`язку щодо прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням (ст.38 КЗпП), а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповівдно до положень ст.141 ЦПК України.

На підвтердження витрат на професійну правничу допомогу похзивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.02.2023 року, акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору від 17.02.2024 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №9 від 17.02.2024 року, а тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на корись позивача.

Керуючись ст. ст. 141,263-265 ЦПК України, ст.ст. 21, 22, 38 КЗпП,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" та ОСОБА_1 , які виникли на підставі наказу №7 від 14.10.2014 року у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП, з 21.01.2024 року

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЛЛЕТШОП УКРАЇНА" на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень за надання професійної правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Пеллетшоп Україна", місце знаходження: 04208, м. Київ, вул.Іпроспект Правди, 94 кв. 98, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом