Справа № 544/114/24
пров. № 2/544/229/2024
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 березня 2024року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючої - судді Сайко О. О.,

за участю секретаря Костенко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання, в залі суду м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що із 18 листопада 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від спільного проживання подружжя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що з 2023 року спільне життя з відповідачем не склалося, проте подружжя проживає разом. Шлюбні відносини погіршилися, у зв`язку із суттєвими розбіжностями в характерах, ревнощі. Зазначене пов`язане із небажанням продовжувати сімейне життя, вести спільне господарство та спільний бюджет, що дає підстави стверджувати про фактичне припинення сімейних відносин сторін. Вважає, що подальше збереження сімейних відносин суперечить її інтересам. Будь-які спори про поділ майна подружжя на даний час відсутні. У зв`язку з викладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Дошлюбне прізвище просить не відновлювати, судові витрати з відповідача не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність; проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить шлюб розірвати.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1995 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14).

Від спільного проживання подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Сторони разом проживають, проте шлюбних відносин не підтримують та спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з чим шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться з 2023 року.

З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Керуючись ст. ст. 2-13, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 18 листопада 1995 року Пирятинським районним відділом РАГС Полтавської області, актовий запис №160.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 не відновлювати.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Сайко