Справа № 583/1358/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Охтирка Сумської області

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд Тростянець» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Галкін В.М. звернувся до суду із зазначеною заявою, згідно якої просить видати судовий наказ про стягнення з ТОВ «Шляхбуд Тростянець» на користь ОСОБА_1 заборгованість за нарахованою, але невиплаченою заробітною платою у розмірі 49999,90 грн.

За приписами ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст. 161 ЦПК України передбачено, що особа має право звернутися до суду з цією вимогою, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

В п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 зазначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З наведеного вбачається, що працівник може звернутися до суду в порядку наказного провадження у разі, якщо вимога про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати є безспірною, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

На підтвердження вимог за заявою надає індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 1999-2013 роки та картку рахунку 661 за січень 2024 року січень 2024 року.

Разом з тим, зазначені документи не містять відомостей, які відповідають критерію безспірності, а отже відсутні докази, які б свідчили про безспірність розміру нарахованої, але невиплаченої працівникові заробітної плати. Суд зазначає, що сама по собі про суму заборгованості без супроводження іншими документами не вказують на факт наявності такої заборгованості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги заявника доборжника.

Суд звертає увагу на те, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Слід також врахувати і той факт, що наказне провадження не передбачає участі боржника при розгляді заяви.

Відсутність доказів, які б свідчили про безспірність розміру нарахованої, але невиплаченої працівникові заробітної плати, тобто документів, які у безспірному порядку підтверджують наявність суб`єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Відповідно до п.8 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи не встановлено у заявника виникнення права грошової вимоги, за якою ним подано заяву про видачу судового наказу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд Тростянець» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що він має право повторно звернутися з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко