УХВАЛА

25 березня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мічуди Є.В.,

провівши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Рівне розгляд скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М. та державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мічуди Є.В., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М. та державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мічуди Є.В., в якій просить:

- визнати протиправними та неправомірними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 52667470 і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2016 року;

- визнати протиправними та неправомірними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 68208426 і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що 20.10.2009 року Рівненський міський суд задовольнив позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та стягнув з відповідачів 510 260,99 грн. заборгованості за кредитним договором, 1 700 грн. державного мита і 30 грн. витрат на ІТЗ.

23.11.2009 року видано виконавчий лист стягувачу Банку зі строком його пред`явлення до виконання до 13.11.2013 року, який Банком було пред`явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції у Рівненській області.

13.02.2012 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей колект» було укладено договір факторингу № 2, згідно якого відбулося переуступлення прав вимоги до відповідачів. Про відступлення права вимоги, ані фактор, ані банк ОСОБА_1 зі слів скаржника не повідомили.

Скаржник зазначає, що 30.10.2012 року Рівненський районний суд виніс ухвалу у справі № 1716/3335/2012, якою відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей колект» у заміні сторони у виконавчому провадженні. Вказана ухвала суду не була оскаржена Товариством, набрала законної сили, рішення суду стало остаточним.

Зазначає, що 10.10.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей колект» до Рівненського міського ВДВС ГТУЮ у Рівненській області подано заяву про відкриття ВП, місцем проживання боржника вказано: АДРЕСА_1 , стягувачем вказано Товариство. 18.10.2016 державним виконавцем Полюховичем Русланом Михайловичем винесено оскаржувану постанову про відкриття ВП №52667470.

01.02.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Строк повторного пред`явлення виконавчого листа був встановлений до 01.02.2022 року.

Скаржник вказує, що 10.01.2022 року до Рівненського міського ВДВС надійшла заява представника ТзОВ «Кей колект» про відкриття виконавчого провадження. Товариством адресу боржника вказано: АДРЕСА_1 .

19.01.2022 року державним виконавцем Мічудою Є.В. відкрито ВП № 68208426. Адресою боржника вказано АДРЕСА_1 .

В скарзі зазначено що в матеріалах виконавчого провадження також міститься конверт, адресований ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 з довідкою поштового відділення про повернення від 31.01.2022 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Однак, в матеріалах виконавчого провадження відсутній запит державного виконавця до Управління забезпечення адміністративних послуг РМР про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржник зазначає, що не проживає, не перебуває, не працює у місті Рівне. Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Товариству, як стороні справи № 1716/3335/2012 про місце проживання скаржника було достеменно відомо, але воно приховало від Міського ВДВС цю істотну інформацію.

ОСОБА_1 вказує у скарзі, що державний виконавець ОСОБА_3 протягом 3 днів з моменту пред`явлення зобов`язаний був повернути заявнику виконавчий лист без прийняття до виконання, оскільки на Рівненський район не поширюється компетенція державного виконавця Рівненського міського ВДВС і виконавчий лист стягувачем був пред`явлений не за місцем його виконання, адже боржник не проживає, не перебуває, не працює та не має майна на території міста Рівне.

Тому дії державного виконавця, на її думку, є неправомірними, а постанова від 18.10.2016 року про відкриття ВП № 52667470 підлягає скасуванню.

Згідно з доводами скаржника, так само неправомірно діяв і державний виконавець

ОСОБА_4 , не повертаючи без виконання та відкриваючи ВП № 68208426.

ОСОБА_1 стверджує, що Банк з моменту повернення виконавчого листа 30.06.2015 року виконавчий лист не пред`являв, тому стягувачем Банком пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та у судовому порядку такий строк не поновлено.

Звертає увагу, що в постанові від 19.01.2022 року, винесеній державним виконавцем Мічудою Є.В. про відкриття ВП №68208426 стягувачем вказано Товариство, проте Товариство не є стягувачем за виконавчим листом, оскільки ухвалою Рівненського районного суду від 30.10.2012 року у справі 1716/3335/2012 з розгляду заяви Товариства про заміну сторони ВП на виконання ВЛ з Банку на Товариство суд відмовив у такій заміні. Товариство не оскаржило вказану ухвалу, рішення набрало законної сили, стало остаточним.

04.03.2024 року Відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відзив на скаргу, згідно з яким представник відділу просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

У відзиві зазначено, що у виконавчому листі № 2-5565/2009 та у самій заяві стягувача було зазначено однакову адресу боржника: АДРЕСА_1 .

У державного виконавця не могло бути підстав для сумніву щодо адреси боржника, адже це питання у свій час уже було встановлено судом, а згодом і підтверджено самим стягувачем під час розгляду справи № 2-5565/2009 судом. Вказує, що стягувач, скориставшись правом вибору місця відкриття виконавчого провадження, пред`явив виконавчий документ до того відділу, куди вважав за потрібне, адже у виконавчому листі вказана адреса АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець, встановивши відповідність виконавчого документа усім вимогам Закону України «Про виконавче провадження», 19.01.2022 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно виконавчого листа № 2-5565/2009 від 23.11.2009 року стягувачем є АТ «Укрсиббанк», а заяву про відкриття виконавчого провадження подано ТОВ «Кей-Колект».

Зауважує, що до заяви було долучено ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області № 569/23284/13-ц від 09.01.2014 року, якою замінено у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа виданого Рівненським міським судом 23.11.2009 року сторону стягувача АТ «Укрсиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

До Відділу виконавчий документ після 30.06.2015 року вже пред`являвся ТзОВ «Кей-Колект», до якого перейшли права стягувача відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області № 569/23284/13-ц від 09.01.2014 року.

Відділ ДВС стверджує, що 18.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5565/2009, який було повторно пред`явлено новим стягувачем ТзОВ «Кей-Колект».

Після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу 01.02.2019 року ТзОВ «Кей-Колект» 18.01.2022 року знову було повторно пред`явлено до виконання виконавчий лист № 2-5565/2009.

Скаржник в судове засідання 25.03.2024 року не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, що підтверджується її підписом на довідковому листі до справи, будь-яких заяв не подала.

Представник Відділу ДВС старший державний виконавець Мічуда Є.В. в судовому засіданні заперечує проти доводів скарги та просить відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на доводи, зазначені у відзиві.

Заслухавши думку представника Відділу ДВС старшого державного виконавця Мічуди Є.В., дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Щодо строку звернення із вказаною скаргою до суду необхідно зазначити, що за приписами ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

14.12.2023 року ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами ВП № 52667470 та № 68208426 і в цей день дізналась про порушення своїх прав. Доказів на спростування цих обставин судом не здобуто, а сторонами по справі не надано.

За наведеного, суд вважає, що скарга подана до суду в межах строку визначеного

ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з долученої копії виконавчого листа, у виконавчому документі було зазначено адресу боржника АДРЕСА_1 , тому суд вважає правомірним направлення постанови про відкриття виконавчого провадження за даною адресою. Факт неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником не може свідчити про те, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

При цьому, суд зазначає, що в Законі України «Про виконавче провадження» та в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 відсутні положення, які зумовлюють обов`язок виконавця з`ясовувати місце реєстрації, місце знаходження боржника до відкриття виконавчого провадження.

Так, відповідно до абзаців 3 та 4 пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження відносно боржника - фізичної особи виконавцем за допомогою автоматизованої системи формується та подається запит про надання Державною податковою службою України інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків - боржників - фізичних осіб або серію (за наявності) та номер паспорта боржників - фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті відповідно до Порядку надання інформації Державною податковою службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 21 липня 2020 року № 2483/5/436, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 липня 2020 року за № 690/34973, за виконавчими документами, у яких відсутні такі дані.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець за допомогою автоматизованої системи може сформувати узагальнену інформацію про боржника, його майно, доходи та кошти. Така інформація формується автоматизованою системою на підставі наявних у ній на дату формування відомостей, отриманих виконавцями з реєстрів, баз даних та інших інформаційних систем державних органів, банків або інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг в ході примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

Наведене дає підстави для висновку про те, що в державного виконавця відсутній обов`язок до моменту відкриття виконавчого провадження, втім як і після відкриття виконавчого провадження без достатніх причин, здійснювати пошук інформації про місце реєстрації чи перебування боржника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях державних виконавців щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, вказаною у виконавчому документі, відсутні порушення вимог закону.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (виконавця), а тому не може свідчити про неправомірність його дій (близькі за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Окрім цього, відповідно до постанови Касаційного господарського суду Верховного суду № 911/1216/21 від 19.01.2024 року учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим. У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

Оскільки, оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження було винесено у 2016 та 2022 роках відповідно, а скаржником у скарзі не наведено жодних доказів, спрямованих на отримання відповідних документів (відомостей) щодо виконавчого провадження, то у даному випадку підлягає застосуванню презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Скаржником не надано доказів, що в період перебування на виконанні у відділі ДВС виконавчих проваджень № 52667470 та № 68208426 скаржник повідомляв державного виконавця про зміну відомостей щодо місця проживання/реєстрації боржника, відмінних від тих, що зазначені у виконавчому документі та заяві стягувача.

Як вбачається з долучених копій матеріалів виконавчого провадження №68208426 виконавчий лист № 2-5565/2009 від 23.11.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» було пред`явлено до виконання представником ТЗОВ «Кей колект». До заяви про примусове виконання рішення було долучено ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області № 569/23284/13-ц від 09.01.2014 року, якою замінено у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа виданого Рівненським міським судом 23.11.2009 року сторону стягувача АТ «Укрсиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Таким чином, новим законним стягувачем у виконавчих провадженнях № 52667470 та № 68208426 було Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». З огляду на що, доводи скаржника про те, що ТзОВ «Кей-Колект» не є стягувачем, спростовуються матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/35340/21 від 11.01.2024 року презюмується правильність інформації про місцезнаходження, місце проживання (перебування) боржника і стягувача, що зазначені у виконавчому документі, який видається судом, а отже виконавець на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження не був зобов`язаний самостійно встановлювати адресу боржника, відповідно не здійснення дій щодо перевірки місця реєстрації позивача як боржника не може свідчити про те, що виконавче провадження було відкрито протиправно.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що державні виконавці, приймаючи рішення щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень № 52667470 та № 68208426, діяли правомірно. Відтак, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М. та державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мічуди Є.В. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук