Справа № 441/2105/23 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/384/24 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 28 грудня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

в серпні 2023 року ОСОБА_1 подала до Городоцького районного суду Львівської області позов до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 24 жовтня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування передано на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвала мотивована тим, що оскільки ОСОБА_1 на території Городоцької ОТГ не зареєстрована, як і немає даних про зареєстроване її місце перебування у АДРЕСА_1 , справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Городоцького районного суду Львівської області і таку відповідно до статті 31 ЦПК України слід передати на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивачки.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування передано за підсудністю на розгляд до Городоцького районного суду Львівської області.

Ухвала мотивована тим, що Городоцьким районним судом Львівської області було помилково направлено дану справу за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова, а тому така, з метою забезпечення законодавчо встановлених прав та гарантій сторін на справедливий судовий розгляд уповноваженим судом, має бути скерована до Городоцького районного суду Львівської області.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що з довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 11 жовтня 2023 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться, а згідно відповіді з Єдиного демографічного реєстру № 209362 від 01 вересня 2023року, інформація у реєстрі про зареєстроване місце проживання чи перебування позивача ОСОБА_1 відсутня. Також судом враховано, що позивач зазначає у позовній заяві, що звертається про стягнення страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 286 КК України (тобто позивачкою визначено альтернативну підсудність), факт заподіяння якої підтверджується ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 10 лютого 2023 року. Крім цього, посилається щодо територіальної юрисдикції (підсудності) справи на частину третю статті 28 ЦПК України, оскільки її місцем перебування є АДРЕСА_1 .

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 28 грудня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування передано на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 24 жовтня 2023 року та Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2023 року учасниками справи в апеляційному порядку не оскаржуються.

Ухвалу суду від 28 грудня 2023 року в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , подавши в лютому 2024 року апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 28 грудня 2023 року, прийняти нове рішення, яким зобов`язати Городоцький районний суд Львівської області розглядати справу за місцем перебування (проживання) або за місцем заподіяння шкоди.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що передаючи справу на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва, суд першої інстанції не врахував положення частини третьої статті 28 ЦПК України, а також того, що як місце перебування (проживання) позивача, так і місце заподіяння шкоди, знаходяться на території Городоцького району Львівського області.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача у справі не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 на території Городоцької ОТГ не зареєстрована, як і немає даних про зареєстроване у встановленому законом порядку її місцеперебування на цій території, обґрунтувань про пред`явлення нею позову в порядку частини третьої статті 2 8ЦПК України за місцем заподіяння шкоди, позовна заява не містить, тому справу слід передати на розгляд до місцевого суду, за місцезнаходженням відповідача.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України визначено випадки підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Частиною третьою цієї статті Кодексу визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди, а частиною шостою визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Згідно з частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Статтею 30 ЦПК України визначено випадки виключної підсудності.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

Результат аналізу наведених норм права дає підстави для висновку, що повернення справи, яка передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, не передбачено процесуальним законом, оскільки така справа повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (частина друга статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У частині другій статті 18 ЦПК України вказано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З огляду на те, що ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2023 року про передачу справи на розгляд Городоцького районного суду Львівської області не скасована, тобто вважається такою, що набрала чинності, а відтак є обов`язковою до виконання, враховуючи предмет позову, з якого у справі, що переглядається не встановлено випадків виключної підсудності такої, колегія суддів приходить до висновку, що Городоцький районний суд Львівської області наведеного не врахував, та помилково направив справу до Святошинського районного суду міста Києва, по суті повторно здійснивши перегляд справи на предмет альтернативної підсудності, що з огляду на законодавчу заборони спорів про підсудність, є невірним.

Отже, відповідні доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).

Оскільки під час вирішення питання про повернення позовної заяви місцевим судом допущено порушення норм процесуального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, а не судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 28 грудня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич