Житомирський апеляційний суд
Справа №284/1073/23 Головуючий у 1-й інст. Піщуліyна І.С.
Категорія 82 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Талько О.Б., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №284/1073/23 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди за апеляційними скаргами представника акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» - Кіптенка Володимира Володимировича, ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Піщуліної І.С. в смт Народичі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок під`єднаний до газорозподільної системи. Послуги з розподілу природнього газу надає АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз». У січні 2023 року невідомими особами, було здійснено відключення його будинку від газорозподільної системи, а також поряд з своїм будинком, виявив сліди розкопування де проходить газопровід. Після вказаної події позивач звернувся із претензією до АТ «Житомиргаз», в якій просив під`єднати його домоволодіння до газорозподільної системи, та як, відключення відбулось з порушенням чинного законодавства. В подальшому, на його претензію від технічного директора АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» надійшло повідомлення відповідно до змісту якого зазначено, що 27.01.2023 працівниками АТ «Житомиргаз» за адресою: вул. Молодіжна, 10 в с. Норинці, проводився технічний огляд газопроводу, який не знаходиться на балансі Оператора ГРМ, при даному обстеженні в місці попереднього опломбування було виявлено виток газу, що є порушенням правил безпеки системи газопостачання, та здійснено припинення газопостачання шляхом механічного від`єднання, про що складено відповідний акт №. Позивач вважає вказані дії працівників АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» незаконними, а обставини вказані у листі та акті є неправдиві. Зокрема, працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» зазначають, що вказаний будинок не перебуває на балансі, в той же час в акті № від 27.01.2023 зазначають споживача газу - ОСОБА_1 . Окрім того, на його адресу постійно приходять повідомлення про сплату за (розподіл) доставку природного газу та за спожитий газ, що є підтвердженням того, що я є споживачем газу та вказаний будинок перебуває на балансі оператора ГРМ. Серед іншого, у відповіді на претензію позивача, зазначено, що виток газу виявлено у місці попереднього опломбування, однак від`єднання від газорозподільної системи згідно акту відбулось в точці забезпечення потужності. Крім цього, працівниками не вжито будь - яких дій, щодо усунення витоку, в точці попереднього опломбування, так як, жодного витоку в даній точці не було. На фото, що додається до позову, чітко видно, що працівниками не вживались жодних заходів щодо усунення, а наміряно було відключення від газопостачання, (болти в точці попереднього опломбування ніхто не відкручував, вони ржаві, покриті мохом). Вказує, що незаконне відключення від газопостачання, завдали непоправної шкоди престижу та діловій репутації як людини і громадянина, нервові переживання. Відтак просив суд визнати протиправними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та АТ «Житомиргаз» щодо припинення газопостачання будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та АТ «Житомиргаз» відновити газопостачання будинку за рахунок відповідачів, стягнути 50000, грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» щодо відключення газопостачання будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 . Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» - Кіптенко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скаргу зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, яке полягає в неправильному тлумаченні закону, що у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування. Зазначає, що позивачу було надано відповідь на його претензію за вих. № 100-ЛВ-5000-0323 від 15.03.2023, відповідно до змісту якої роз`яснено алгоритм дій по відновленню газопостачання. Договір розподілу природного газу, укладений між позивачем та відповідачем не передбачає здійснення робіт по технічному обслуговуванню газових мереж споживача та не передбачає проведення ремонтних робіт внутрішньої газової мережі, у разі технічної необхідності, за рахунок відповідача, якщо з відповідачем не укладений відповідний договір на таке технічне обслуговування. Вказує, що 27.04.2023 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками АТ «Житомиргаз» проводився технічний огляд трас розподільних газопроводів, при обстежені зовнішнього газопроводу біля будинку № 10 було виявлене порушення правил безпеки систем газопостачання. Складено Акт перевірки технічного стану газопроводу вводу від 27.04.2023, відповідно до змісту якого зафіксовано корозійні пошкодження ізоляційного покриття газової мережі, виявлено місця пошкодження ізоляції тощо. Зазначені порушення підлягають усуненню за рахунок власника будинку. Пунктом 5 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Відповідно до п. 6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподіл природного газу). Відповідно до даних відповідача станом на момент припинення газопостачання, у позивача відсутній укладений договір на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж як з відповідачем так і з будь - яким іншим господарюючим суб`єктом. Зазначене свідчить про відсутність підстав заміни частин газопроводу позивача, які вийшли з ладу та відновлення розподілу природного газу за рахунок АТ «Житомиргаз» після локалізації аварійної ситуації.

Позивач ОСОБА_1 не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу у якій просить його скасувати в частині відмови в позові про зобов`язання відповідачів відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 за свій рахунок та стягнення моральної шкоди в сумі 45000,00 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, висновки суду, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи. Вказує, що у судовому засіданні було встановлено, що припинення газопостачання до житлового будинку позивача було здійснено у відсутності позивача, акт ним не підписувався й після здійснення відповідних дій позивачу акт не надсилався. При цьому, зазначена у акті причина припинення газопостачання не відповідає дійсності, оскільки письмової заяви про припинення газопостачання позивач не подавав. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що припиняючи газопостачання позивачу, відповідач діяв з порушенням норм законодавства. Вказує, що відповідно до пункту 4 розділу III Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи. Судом першої інстанції було заначено, що позивач не звертався до відповідача із відповідною заявою про підключення будинку до газопостачання, разом з тим, позивач не звертався із відповідною заявою, так як, вважає дії відповідача незаконними, а у разі звернення з такою заявою, підключення здійснюється на платній основі. Крім того, стягнута сума моральної шкоди не співмірна з тими стражданнями та наслідками, які було заподіяно позивачу у результаті незаконних дій відповідачів. Крім того, з січня 2023 року по теперішній час позивач не має можливості користуватися будинком у зв`язку із відсутністю газопостачання. Тому адекватним є розмір на відшкодування моральної шкоди в сумі не менше ніж 50000,00 грн.

11 березня 2024 року на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» у якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі. Вказує, що відповідачами ані позивачу ані суду не надано всі додатки до акта, зокрема фотознімки, які проводились під час складання акті, та які зазначені в акті, які б спростували всю інформацію з приводу витоку газу. В іншому випадку вказані фото знімки були б надані суду. Судом першої інстанції встановлено, що вказане відключення відбулось з порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем та Закону України «Про захист прав споживача». Звертає увагу суду, на те, що відповідно до пункту 4 розділу III Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

13 березня 2024 представник товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» - ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому просить відмовити у повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що є абсолютно незрозумілими доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , адже вони стосуються тих обставин спору, які фактично вирішені на користь позивача. Так, відповідачем неодноразово роз`яснювалось, що підставою припинення розподілу природного газу на об`єкт позивача був виток газу, а відмітка галочкою в акті про припинення щодо «подання споживачем або його постачальником заяви» є технічною помилкою. При цьому, позивач не надав жодних доказів на спростування акту про припинення розподілу природного газу № від 27.01.2023, як і не надав жодних доказів, що забезпечував своєчасне технічне обслуговування власних внутрішніх газових мереж та газоспоживаючого обладнання. Житомирська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» жодним чином не порушувало права, свободи або інтереси позивача, адже останній взагалі не звертався до даного товариства, що вказує на передчасність та необґрунтованість будь-яких вимог позивача до Товариства. Більше того, основною підставою для розподілу природного газу є обов`язкова наявність укладеного договору розподілу природного газу, що прямо передбачено законодавством України, проте ОСОБА_1 не укладав з Житомирською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» даного договору. Позивач не надав доказів того, що будь-яким способом, який визначений п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу, здійснив приєднання до умов даного публічного договору та уклав власне договір розподілу природного газу. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є протиправними та безпідставними. Перед відновленням розподілу природного газу обов`язковим є перевірка стану обліку природного газу та вимог безпеки на будь-якому об`єкті, що має бути підключеним до газорозподільної системи. Проте, як свідчать матеріали справи, позивач не мав укладеного договору на технічне обслуговування власних газових мереж та газоспоживаючого обладнання. У рамках п. 5.7 гл. 5 розд. V Правил безпеки систем газопостачання визначено, що не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 гл. 5 розд. V Правил безпеки систем газопостачання є самостійною підставою для припинення газопостачання. Вищевикладене додатково підтверджує позицію відповідача щодо відсутності підстав для відновлення розподілу природного газу споживачу, яка узгоджується з вимогами діючого законодавства України.

13 березня 2024 представник акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Житомиргаз» -Кіптенко В.В. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому просить відмовити у повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги та врахувати доводи АТ «Житомиргаз», викладені в апеляційній скарзі щодо скасувати рішення Народицького районного суду Житомирської області від 31.01.2024 в частині визнання неправомірними дій АТ «Житомиргаз» щодо відключення газопостачання будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , а також в частині стягнення моральної шкоди в розмірі п`ять тисяч гривень незаконним та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що обов`язковість здійснення технічного обслуговування газових мереж, яке здійснюється відповідно до укладених договорів на технічне обслуговування. Такі договори укладаються з відповідними господарюючими суб`єктами, що мають дозвіл на такі роботи, зазначені договори є оплатними. З огляду на зазначене позивачу було надано відповідь на його претензію за вих. № 100-ЛВ-5000-0323 від 15.03.2023, відповідно до змісту якої роз`яснено алгоритм дій по відновленню газопостачання. Договір розподілу природного газу, укладений між позивачем та відповідачем не передбачає здійснення робіт по технічному обслуговуванню газових мереж споживача та не передбачає проведення ремонтних робіт внутрішньої газової мережі, у разі технічної необхідності, за рахунок відповідача, якщо з останнім не укладений відповідний договір на таке технічне обслуговування. Відповідно до даних відповідача станом на момент припинення газопостачання, у позивача відсутній укладений договір на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж як з відповідачем так і з будь- яким іншим господарюючим суб`єктом. Зазначене свідчить про відсутність підстав заміни вийшовших з ладу частин газопроводу позивача та відновлення розподілу природного газу за рахунок АТ «Житомиргаз» після локалізації аварійної ситуації. Заявлена вимога щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн також є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №335095215 від 06.06.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, які надаються АТ «Житомиргаз», номер рахунку № НОМЕР_1 , про що свідчать копії розрахунків за розподіл (доставку) природного газу.

В січні 2023 року позивач дізнався, що невідомими особами було відключено газопостачання його будинку, після чого, 10 березня 2023 року він звернувся з претензією до АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про відновлення газопостачання зазначеного вище будинку, оскільки відключення відбулось з порушенням чинного законодавства.

У відповідь на претензію АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» було надіслано лист №200-1В-5000-0323 від 15 березня 2023 року, до якого долучено копію акту припинення (обмеження) газопостачання № від 27 березня 2023 року.

Зі змісту зазначеного акту вбачається, що 27 січня 2023 року представниками Народицької дільниці Овруцького відділення АТ «Житомиргаз» було виконано припинення газопостачання будинку АДРЕСА_1 щодо споживача ОСОБА_1 , шляхом від`єднання від ГРМ механічно з видимим розривом в точці забезпечення потужностей. Причина припинення газопостачання: подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором газорозподільних систем договір на виконання робіт, повзаний з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Стаття 13 Конвенції гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ вважають здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС).

Згідно із ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно п. 4 ч.1 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Відповідно до глави 7 розділу VІ КГС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ. Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

Відповідно до п.5.4. Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15 травня 2015 року, зареєстрованих в МЮ України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі - ПБСГ), технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п.5.7. глави 5 Правил безпеки систем газопостачання підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови:

- наявності витоків газу;

- несправної автоматики безпеки;

- несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів;

- відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах;

- самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;

- не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави;

- не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Встановлено, що 27 січня 2023 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 було проведено припинення газопостачання представниками Народицької дільниці Овруцького відділення АТ «Житомиргаз», про що складено акт №. Зі змісту зазначеного акту вбачається, що представниками Народицької дільниці Овруцького відділення АТ «Житомиргаз» було виконано припинення газопостачання будинку АДРЕСА_1 щодо споживача ОСОБА_1 , шляхом від`єднання від ГРМ механічно з видимим розривом в точці забезпечення потужностей.

Причиною припинення газопостачання вказано подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором газорозподільних систем договір на виконання робіт, повзаний з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

За зверненням ОСОБА_1 до АТ «Житомиргаз» щодо причин відключення об`єкту від газопостачання, технічним директором ОСОБА_4 надано відповідь, що відключення мало місце у зв`язку з порушенням Правил безпеки системи газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, про що складено акт про відключення об`єкту (газових приладів) від 27 січня 2023 року, в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , представниками Народицької дільниці Овруцького відділення АТ «Житомиргаз» проводився технічний огляд газопроводу, який не знаходиться на балансі Оператора ГРМ, при даному обстеженні в місці попереднього опломбування було виявлено виток газу, що є порушенням правил безпеки систем газопостачання, та здійснено припинення газопостачання шляхом механічного від`єднання.

Матеріалами справи підтверджено, що припинення газопостачання до домоволодіння ОСОБА_1 було здійснено у його відсутності, акт ним не підписувався та був направлений на його адресу лише після направлення ним претензії до АТ «Житомиргаз».

При цьому, зазначена в акті причина припинення газопостачання не відповідає дійсності, оскільки як встановив суд першої інстанції письмової заяви про припинення газопостачання позивач не подавав.

В ході судового розгляду представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» з цього приводу пояснила, що відмітка галочкою в акті про припинення щодо «подання споживачем або його постачальником заяви» є технічною помилкою і відбулась суто механічно. Єдиною підставою припинення було локалізація витоку газу.

Незважаючи на те, що у відповіді на претензію позивача зазначено, що виток газу виявлено у місці попереднього опломбування, однак від`єднання від газорозподільчої системи згідно акту відбулось в точці потужності.

Місце забезпечення потужності місце на існуючому об`єкті ГРМ, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні ( у тому числі в експлуатації) оператора ГРМ, від якого здійснюється будівництво газових мереж до об`єкта замовника ( місця приєднання) та та/або забезпечується необхідний рівень потужності, замовленої для об`єкта приєднання.

За таких обставин з огляду на встановлення судом факту виявлених порушень вимог КГС при складанні працівниками відповідача акту про відключення об`єкту (газових приладів) та недоведеність факту наявності підстав для відключення газопостачання, передбачених Правилами безпеки систем газопостачання, суд першої інстанції дійшов до вірних висновків про порушення прав позивача і необхідність їх захисту.

Доводи апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права в цій частині позовних вимог, а зводяться до переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу незаконним відключенням від газопостачання спричинено моральну шкоду, оскільки протиправні дії відповідача призвели до необхідності застосування позивачем, який є особою похилого віку, додаткових зусиль для організації побуту та відновлення попереднього стану.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Практика ЄСПЛ з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. При цьому судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення аналогічних правопорушень.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд врахував глибину фізичних та душевних страждань, завданих позивачу, вимоги розумності та справедливості і дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставне зменшення судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зауважує, що гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

З огляду на наведене колегія суддів не знаходить підстав для збільшення розміру моральної шкоди до 50 000,00 грн.

Щодо вимог про зобов`язання вчинити дії (відновити газопостачання )

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» на даний час не є оператором ГРМ, а позивач письмово не звертався до Житомирської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про відновлення газопостачання до будинку, який на даний час здійснює діяльність, пов`язану з розподілом природного газу газорозподільною системою.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Звертаючись у березні 2023 року до суду з позовом ОСОБА_1 просив зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та АТ «Житомиргаз» відновити газопостачання до будинку за їхній рахунок.

Згідно п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1593 від 31.09.2023, зупинено АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 847, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до 31 грудня 2023 року передати грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Житомиргаз» на праві власності, для забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» невиконаних АТ «Житомиргаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Житомиргаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходів державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Житомиргаз» у 2022 2023 роках, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «Житомиргаз», у тому числі тих, що були встановлені (замінені).

Ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 12 грудня 2023 року за клопотанням ОСОБА_1 співвідповідачем до участі у справі залучено Житомирську філію товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Відповідно до п.6 гл.7 розділу VI КГС відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Матеріалами справи підтверджено, що 10 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з претензією до АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про відновлення газопостачання до будинку по АДРЕСА_1 , оскільки відключення відбулось з порушенням чинного законодавства.

Однак, АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» не здійснив технічних робіт по відновленню газопостачання до домоволодіння ОСОБА_1 .

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку. Виходячи з конструкції частини першої статті 6 Конвенції, можна зробити висновок, що в ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.

При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі №761/36873/18 зазначила, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття очевидно несправедливого рішення.

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні позову в цій частині з тих підстав, що позивач письмово не звертався до Житомирської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про відновлення газопостачання до будинку, який на даний час здійснює діяльність, пов`язану з розподілом природного газу газорозподільною системою, суд першої інстанції допустився надмірного формалізму наслідком якого є прийняття очевидно несправедливого рішення.

З огляду на те, що дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» з припинення газопостачання до домоволодіння позивача визнанні неправомірними, порушують його права, як споживача послуг з газопостачання, а до Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» передано грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», для забезпечення виконання товариством невиконаних зобов`язань АТ «Житомиргаз» за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, колегія суддів вважає, що відновлення газопостачання до домоволодіння позивача підлягає за власний рахунок Житомирської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», як відповідача по справі.

Таким чином, оцінивши всі докази у їх сукупності, враховуючи принцип справедливості рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про зобов`язання вчинити дії ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню у відповідності до ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині. В іншій частині рішення суду залишається без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» - Кіптенка Володимира Володимировича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Зобов`язати Житомирську філію товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за власний рахунок відновити газопостачання будинку АДРЕСА_1 .

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21 березня 2024 року.

Головуючий

Судді