ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4957/23

Провадження № 22-ц/4820/629/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: представників заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , особи, відносно якої вирішується питання про встановлення опіки ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Судилківської сільської ради, про встановлення опіки над ОСОБА_3 і призначення їй опікуна, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , яка подана його представником ОСОБА_1 , на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2024 року (суддя Цідик А.Ю.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над ОСОБА_3 і призначення його опікуном ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/2478/23 від 18.09.2023 визнано недієздатною його тітку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу зі стабільним ефектом, у зв`язку із чим не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними.

Вказував, що він є найближчим та працездатним родичем ОСОБА_3 , має можливість і бажання доглядати свою тітку і бути її опікуном. Інші родичі не мають можливість і бажання доглядати за нею. ЇЇ сестра ОСОБА_5 є особою з інвалідністю з дитинства, сестра ОСОБА_6 є особою з інвалідністю 2 групи, матір заявника ОСОБА_7 , яка є також сестрою ОСОБА_3 , перебуває на диспансерному обліку в Судилківській амбулаторії ЗПСМ з приводу остеохондрозу хребта з вираженими корінцевими та м`язево-тонічним синдромом, остеоартроз І ст., радіальний розрив корінця заднього медіального меніска, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик ІІ-високий, через що в силу свого стану здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_4 просив встановити опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Лозичне Шепепетівського району Хмельницької області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви. При цьому, посилається на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом в оскаржуваному рішенні не враховано його неодноразові звернення до сільської ради щодо проведення обстеження житлово-побутових умов та складання необхідного акту, однак посадовими особами сільської ради такі звернення були проігноровані та направлення до Судилківської сільської ради заяви про призначення його опікуном, з проханням провести засідання органу опіки та піклування ради за його участі, з метою надання особистих пояснень та причин такої заяви, проте відповідь так і не отримав. Вказує, що введення в країні військового стану не зупиняє дію Конституції України та Законів України, зокрема Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та не може слугувати підставою для відмови в призначенні опікуном особи чоловічої статі за наявності для того законних підстав.

Посилання суду першої інстанції на обставину, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуває на сході України, а тому не зможе подбати про підопічну, створити їй необхідні побутові умови, найкращим чином забезпечити її майнові та немайнові інтереси, є необґрунтованими, оскільки заявник під час розгляду заяви повідомляв суд, що з моменту призначення його опікуном ОСОБА_3 , має намір перевестись та працевлаштуватись на об`єкт військово-промислового комплексу, який розміщений поряд з місцем їх проживання, де працівники отримують високу заробітну плату.

В судовому засіданні представники заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , особа, відносно якої вирішується питання про встановлення опіки, ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. До апеляційного суду від представника Судилківської сільської ради Котик Т.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ради.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/2478/23 від 18.09.2023, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною, оскільки вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, має 2 групу інвалідності до 01.10.2025, діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, зі стабільним дефектом.

Заявник є племінником ОСОБА_3 , мати заявника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка с. Судилків Шепетівського району є рідною сестрою ОСОБА_3 .

Опіка над ОСОБА_3 не встановлювалася, опікун не призначався.

Із заявою про визнання особи недієздатною до суду зверталася рідна сестра ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка м. Шепетівка, яка має 3 групу інвалідності довічно.

Рідна сестра ОСОБА_3 ОСОБА_7 працює на Шепетівському ремонтному заводі, зі слів заявника хворіє на остеохондроз та гіпертонію, працює в Шепетівському ремонтному заводі.

Рідна сестра ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка с. Білокриниччя Шепетівського району, є особою з інвалідністю 2 групу довічно.

В свою чергу, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , разом з дітьми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є власником будинку за вказаною адресою.

З 02.06.2023 за вказаною адресою також зареєстрований заявник ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_4 надав органу опіки та піклування документи про стан здоров`я та доходи, відсутність судимості та можливість виконувати обов`язки опікуна. Разом з тим, заявник не забезпечив можливість органу опіки та піклування скласти акт перевірки умов проживання майбутнього опікуна.

Відповідно до подання Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Судилківської сільської ради від 04.01.2024, орган опіки та піклування вважає за недоцільне призначити ОСОБА_4 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в задоволенні заяви про призначення опікуна суд першої інстанції мотивував недоведеністю підстав для призначення опікуном саме заявника.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 58 ЦК України, опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України).

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України. доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

Звертаючись до суду із заявою, заявник вказував, що він бажає доглядати за тіткою ОСОБА_3 та відповідає усім вимогам опікуна. Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази можливості заявника виконувати обов`язки опікуна, які б відповідали інтересам ОСОБА_3 .

Орган опіки та піклування заперечував призначення ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_3 , та при винесенні подання про недоцільність призначення ОСОБА_4 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 орган опіки та піклування врахував інтереси особи ОСОБА_3 , над якою має встановлюватись опіка, в тому числі перевірено неможливість заявника здійснювати належним чином повноваження опікуна, дбати про підопічну, створювати їй необхідні побутові умови, забезпечувати її постійним доглядом, у зв`язку з його перебуванням на військовій службі.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що орган опіки та піклування ігнорував його звернення щодо проведення обстеження умов проживання та розгляд заяви про призначення опікуном ОСОБА_4 за його участі, оскільки дії, рішення чи бездіяльність органу опіки стосовно розгляду такої заяви можуть бути оскаржені до суду поза межами цивільної справи про призначення опікуна, що надає особі забезпечити належний судовий захист його прав на призначення її опікуном.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана його представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай