Номер провадження: 22-ц/813/3585/24
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року ускладі судді Науменко А.В.,

встановив:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом вирішено залишити без розгляду.

28.11.2023 року від представника відповідача надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, шляхом ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року заяву представника відповідача - адвоката Гришко С.О. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Не погодившись із вищевказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року та прийняти постанову, якою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на її користь судові витрати в сумі 45 542,12 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн., сплату судового збору за заявою про перегляд заочного рішення суду в розмірі 506,12 грн. та направлення кореспонденції в розмірі 36,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» не були надані заперечення на заяву щодо розміру заявлених судових витрат відповідача при ухваленні додаткового рішення, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав самостійно визначати розмір судових витрат відповідача при наявності наданих до суду документів, які підтверджують розмір витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу на додаткове рішення залишити без задоволення.

У відповіді на відзив апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу.

16.02.2024 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі апелянта та його представника.

Представник позивача в судове засідання 29.02.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" заборгованість за кредитом N0 від 05 березня 2008 року в розмірі 43 457 доларів США 33 центів, що за курсом НБУ складає 347 332, 71 грн., що включає в себе: заборгованість за кредитом 31 844 доларів США 35 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 254 515, 91 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 11 612 доларів США 98 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 92 816, 74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" суму судового збору у розмірі 3 219 грн.

Ухвалою Приморського районного суду від 13 березня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013 року у справі N1522/16567/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013 року у справі N 1522/16567/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 23 листопада 2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом залишено без розгляду.

28.11.2023 від представника відповідача надійшла заява про вирішення питання про компенсацію судових витрат шляхом стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 45 542,12 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000 грн, сплату судового збору за заявою про перегляд заочного рішення суду у розмірі 506,12 грн та направлення кореспонденції в розмірі 36 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи частково заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення виходив з того, що заявлені позивачем 45000,00 грн. витрати на правову допомогу є неспівмірними з огляду на нескладність вказаної справи та обсягу виконаних робіт, а тому суд стягнув на користь відповідача витрати у розмірі 9457,88 грн., а також судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 506,12 грн. та 36,00 грн. за направлення кореспонденції.

Згідно з частиною першою, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 142 ЦПК України має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).

Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Само по собі звернення з позовом до суду та подальше залишення його без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Для задоволення заявлених вимог відповідач повинен довести, а суд - встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 17.04.2013 задоволено вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13.03.2023 скасовано заочне рішення та призначено справу до судового розгляду, а причиною скасування зазначено про поважність причин неявки відповідача в судове засідання, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та необхідність з`ясування обставин справи під час нового розгляду без їх зазначення.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2023 залишено без розгляду позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника, однак в ухвалі суду відсутні висновки щодо необґрунтованих дій позивача.

При цьому справа фактично переглядалася майже через десять років після ухвалення заочного рішення, що істотно могло змінити інтереси позивача, та який мав правомірні очікування вважати рішення законним, оскільки однією з умов ухвалення заочного рішення є належне повідомлення відповідача.

Не зазначені необґрунтовані дії позивача і в додатковому рішенні суду від 08.12.2023, відтак визначені законом підстави для компенсації витрат на правову допомогу судом не встановлені, що мало б наслідком відмову у їх компенсації.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд неодноразово у своїх висновках зазначав, що принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21 (провадження № 61-4060св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року в справі № 757/42885/19-ц (провадження № 61-9060св22)).

Суд першої інстанції задовольнив заяву про стягнення витрат на правову допомогу частково, позивач ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» додаткове рішення не оскаржив, водночас особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а оскаржене додаткове рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 29.03.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева