Справа №464/1913/24
пр.№ 2/464/913/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,

з участю секретаря судових засідань - АНДРУШКІВА В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належно та вчасно.

У відповідності до ч.3 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2024 року у справі №463/1178/23 територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

У силу приписів ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) ст.378 ЦПК України.

Звертаючись до Сихівського районного суду м.Львова, позивачка ОСОБА_3 вказує, що вона разом з дітьми фактично проживають за адресою : АДРЕСА_1 , що належить до території Сихівського району м.Львова.

У ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

За положеннями ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр, зокрема, використовується для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування)особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) ст.ст.3, 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок декларування/реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Враховуючи наведене, сам по собі факт проживання особи не є таким, що надає право пред`явлення позову за місцем свого фактичного проживання, оскільки цивільний процесуальний закон імперативно визначає можливість пред`явлення такого позову саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або відповідача.

Як встановлено судом, згідно даних реєстру Львівської міської територіальної громади (Сихівський район) ОСОБА_3 була зареєстрована з 09 березня 2004 року за адресою : АДРЕСА_1 та знята з реєстрації місця проживання 24 грудня 2021 року на АДРЕСА_2 . ЇЇ малолітній син ОСОБА_4 , був зареєстрований з 11 квітня 2018 року за вищевказаною адресою та знятий з реєстрації місця проживання разом з матір`ю. За адресою вибуття реєстрацію місця проживання не здійснювали, що підтверджується відповіддю голови районної адміністрації ОСОБА_5 на запит суду.

Отже, зареєстроване місце проживання чи перебування позивача не знаходиться у Сихівському районі м.Львова.

Крім того, у відповідь на запит суду, начальником управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Калуської міської ради повідомлено, що згідно з даними реєстру територіальної громади, ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, оскільки позивачка та відповідач зареєстровані не на території Сихівського району м.Львова, тому дану справу, яка не підсудна Сихівському районному суду м.Львова, необхідно надіслати за підсудністю до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Керуючись ст. ст.27, 28, 31,32,258,260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передати за підсудністю до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК