Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9287/23
Номер провадження 2-з/711/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 січня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В. розглянувши заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про забезпечення позову у справі за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави до Черкаської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки ,-

встановив:

Керівник Черкаської окружної прокуратури, в інтересах держави, звернувся в суд з позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки.

Просить суд витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради () земельну ділянку площею 0,0338 га (кадастровий номер :02:042:0085). Стягнути з Черкаської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарно на користь Черкаської обласної прокуратури, на р/р UA 0003751 (код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір.

26.12.2023 року заступником керівника Черкаської окружної прокуратури до суду скеровано заяву про забезпечення позову, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори та інші правочини стосовно земельної ділянки площею 0,0338 га (кадастровий номер :02:042:0085), заборони проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних робіт на земельній ділянці.

Заяву обґрунтовує тим, що за обставинами цієї справи земельна ділянка комунальної власності кадастровим номером :02:042:0085, вибула протиправно у приватну власність.

Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.09.2020 на земельну ділянку кадастровий номер :02:042:0085 зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 38418763).

16.06.2023 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :02:042:0085, номер запису про право власності 50654075.

Даних щодо заборони вчинення правочинів, предметом яких є об`єкт нерухомості, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить.

Відчуження відповідачем об`єкту нерухомого майна на користь третіх осіб (навіть необмежену кількість разів), унеможливить ухвалення рішення про задоволення позову, пред`явленого до нього, може призвести до неправомірного затягування судового процесу, необхідності залучення до справи нових учасників справи, що ускладнить захист порушеного права в строки передбачені процесуальним законом, або навіть матиме наслідком необхідність звернення з новим позовом.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19.

Разом із цим, заборона вчиняти дії щодо відчуження об`єкта нерухомого майна не обмежить самого відповідача чи інших осіб (підрядні організації) на початок нового будівництва на спірній земельній ділянці, оформлення правовстановлюючих документів та введення в експлуатацію новоствореного об`єкту нерухомого майна, що в кінцевому результаті унеможливить захист порушеного права територіальної громади.

Тому обґрунтованим є застосування заходу забезпечення позову також у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які підготовчі, земельні, будівельні роботи на земельній ділянці кадастровим номером :02:042:0085 до визначення подальшої долі цього майна.

У випадку невжиття саме зазначених вище заходів забезпечення позову, рішення суду не виконає свою правову роль та не призведе до захисту та відновлення порушеного права.

Натомість, забезпечення позову в указаний спосіб забезпечить можливість поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади в разі задоволення позову, а обрані заходи є адекватними змісту права, про яке заявлено захист і не виходять за його межі, а також базується на обґрунтованих припущеннях.

Отже, з метою забезпечення ефективного використання та поновлення прав територіальної громади обґрунтованим та доцільним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та заборони вчиняти щодо нього будь-які дії, у тому числі укладати договори, спрямовані на відчуження та інші; заборони проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних робіт на земельній ділянці із кадастровим номером :02:042:0085.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 152 та ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи і до подання позову, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та/або поновлення порушених прав. Заява подається до суду, якому територіально підсудний позов, який забезпечується. Види заходів забезпечення цивільного позову передбачені в ст.150 ЦПК України.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову відповідно до ст. 153 ЦПК України без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зазначене розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється за відсутності сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів позову, сектором дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000021 від 21.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2013 придбала за біржовим договором купівлі-продажу об`єкт нерухомості, а саме бетонне замощення (прямокутної форми 0,5 м на 30 м) по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 , який у свою чергу придбав вказане майно 25.01.2011 за біржевим договором купівлі-продажу у брокерської контори № 20 - ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Черкаської області», яка діяла від імені Державної податкової інспекції у Черкаському районі.

13.10.2014 ОСОБА_1 звернулася до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області з заявою про державну реєстрацію права власності на вказане вище майно, проте їй було відмовлено, адже ОСОБА_3 належним чином не набув права власності на вказане майно, не виконав приписи статті 657 Цивільного кодексу України щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та його державної реєстрації.

У подальшому, 04.01.2017 ОСОБА_1 реєструє право приватної власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 338 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 18478492).

Підставою для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вказаного об`єкту, стало рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.05.2015 про визнання за ОСОБА_1 , як добросовісного набувача, права власності на бетонне замощення (прямокутної форми 0,5 м на 30 м) по АДРЕСА_1 .

На підставі зареєстрованого права власності на незавершене будівництво, а саме бетонне замощення (прямокутної форми 0,5 м на 30 м), рішенням Черкаської міської ради від 13.08.2020 № 2-6172 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 (існуюче домоволодіння)» затверджено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0338 га (кадастровий номер :02:042:0085) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У подальшому, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.09.2020 на земельну ділянку кадастровий номер :02:042:0085 зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 38418763).

16.06.2023 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0338 га (кадастровий номер :02:042:0085), номер запису про право власності 50654075.

За результатами вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000021 від 21.12.2022, встановленні порушення під час реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 338 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 18478492) та як наслідок прийняття, на вказаній підставі, рішення Черкаською міською радою від 13.08.2020 № 2-6172 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_1 (існуюче домоволодіння)», а тому земельна ділянка площею 0,0338 га (кадастровий номер :02:042:0085) підлягає витребуванню у судовому порядку з наступних підстав.

Так, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття,навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Встановлено, що предметом спору, який виник між сторонами у справі, є витребування у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради () земельної ділянки площею 0,0338 га (кадастровий номер :02:042:0085), якою ОСОБА_2 , як власник може розпорядитися у будь-який момент, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку про наявність достатніх, обґрунтованих підстав для часткового задоволення зави прокурора.

Щодо вимоги заборонити проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних робіт на земельній ділянці, то суд не вбачає підстав для застосування такого виду забезпечення позову, оскільки предметом спору є витребування земельної ділянки, а не усунення перешкод в її користуванні.

В контексті оцінки балансу інтересів сторін у цьому питанні, зазначені вище обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивача, адже саме його інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим, ніж відновлення інтересів відповідачів, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, забезпечують збалансованість інтересів сторін та не порушують права учасників судового процесу.

Крім того, суд вважає, що застосований вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки спірне майно фактично перебуває у його володінні та обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує правовий висновок, викладений в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 року у справі № 183/4763/22.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

З метою забезпечення позову, накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори та інші правочини стосовно земельної ділянки площею 0,0338 га (кадастровий номер :02:042:0085), яка на праві власності належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Копію ухвали негайного виконання направити до Другого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Черкаси, пр-т Хіміків, 50).

Копію ухвали для відома надіслати сторонам по справі.

Застосовані за цією ухвалою заходи забезпечення позову не перешкоджають користуванню об`єктом нерухомого майна.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Р. В. Демчик