Провадження №2/523/603/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Крутоголової О.О.

представника відповідача адвоката - Макаренка В.С.

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН+», третя особа Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН+», третя особа Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Позивач) є ветераном військової служби, особою з інвалідністю другої групи.

У відповідності до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших нормативно-правових актів, Позивач разом зі своєю сім`єю, на підставі розпорядження №232 від 25.05.2022р. Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, отримав право на заняття жилого приміщення (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на жиле приміщення серії ПР №009760 від 13.07.2022р..

14.07.2022р. позивач отримав довідку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № Н7-104498-ф/л від 14.07.2022 про реєстрацію місця свого проживання у вказаній квартирі.

Послуги з утримання багатоквартирного будинку у АДРЕСА_2 надає ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+», тобто, позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН-+».

15.08.2022 року ОСОБА_1 було подано звернення до ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» (далі - Відповідач) щодо підключення його квартири, зі складанням відповідного акту, до будинкової мережі електро- та водопостачання, а також щодо вирішення питання приватизації квартири.

Листом від 25.08.2022 року Відповідач повідомив про те, що станом на 25.08.2022 року власником вказаної квартири є Міністерство оборони України (далі - МОУ). Також повідомлено, що за такою квартирою наявна заборгованість зі сплати наданих ТОВ «КК «КОІН+» - послуг у розмірі 11444,78 грн. З врахуванням цього, ТОВ «КК «КОІН+» рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до МОУ з метою врегулювання питання щодо погашення вищевказаної заборгованості перед ТОВ «КК «КОІН+».

Після повторного звернення до керуючої компанії 19.09.2022 року, ОСОБА_1 було отримано відповідь від 10.10.2022 року №12 від ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+», що станом на 30.09.2022 року заборгованість на надані ТОВ «КОІН+» житлово-комунальні послуги була, нібито, частково сплачена Позивачем за серпень 2022 року 707 грн., за вересень місяць 2022 року - 2478 грн., та становить 9689,45 грн. Крім цього, Відповідач зазначив, що часткове погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, може свідчити про її визнання та оплати за Позивачем.

Оскільки ОСОБА_1 не є власником квартири, не проживав в ній та не користувався житлово-комунальними послугами, вказаний борг він не визнавав та не сплачував, тому інформація, надана у листі від 10.10.2022 року №12 не відповідає дійсності.

Пізніше, ТОВ «КК «КОІН+» у листі від 07.11.2022 вих. № 16, повідомило, що грошові кошти в розмірі: 707 грн. - за серпень місяць, 2478 грн. з вересень місяць, та 3185 грн. - за жовтень місяць 2022 року, були помилково сплачені іншим мешканцем багатоквартирного будинку, що підтверджується актом взаємних розрахунків від 01.11.2022 .

Відповідно до акту звірки від 01 листопада 2022 року визначено, що Міністерство оборони України (кв: № 231 о/р НОМЕР_1 ) має борг перед КК «КОІН+» в розмірі 14 588,26 гри., при цьому заборгованість у розмірі 11 444.78 грн. утворилась за період з вересня 2021 року по липень 2022 року, тобто за період, який передував отриманню позивачем ордеру на жиле приміщення.

Неодноразові спроби Позивача врегулювати спірне питання в досудовому порядку призводили до того, що Відповідач рекомендував йому звернутися до Міністерства оборони України, з метою врегулювання питання щодо погашення вищевказаної заборгованості перед ТОВ КК «КОІН+», та можливості укладення з компанією Договорів про надання послуг та про відшкодування комунальних витрат.

Водночас Міністерство оборони України, листом від 13.07.2023 № 370/2/5403, повідомило представника Позивача, що будь-які договори на відшкодування житлово- комунальних послуг між ТОВ «Керуючою компанією «КОІН+» та Одеським КЕУ не укладались, тому Одеське КЕУ не має жодних правових підстав для здійснення погашення заборгованості за надані послуги.

Окрім того зазначено, що Одеське КЕУ є бюджетною установою, яка фінансується виключно з Державного бюджету України. У 2022 бюджетному році, який починається 01.01.2022 та закінчується 31.12.2022 будь-якої кредитної заборгованості, в тому числі за сплату житлово-комунальних послуг у житловому приміщенні, розташованому за вищевказаною адресою у Одеського КЕУ немає.

Так само, Одеське квартирно-експлуатаційне управління командування сил логістики Збройних Сил України, листом від 15.09.2023 № 1853, повідомило, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з 22.03.2021 є Міністерство оборони України.

03.08.2021 Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням складено акт приймання-передачі приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вищевказане житлове приміщення поставлено на бадане Одеського КЕУ.

Позивач вважає, що бездіяльність ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+», яка полягає у відмові у підключенні квартири Позивача до будинкової мережі електро- та водопостачання та у відмові в належному оформленні приватизації квартири протиправного (незаконною), виходячи з наступного.

На підставі викладеного, позивач просив:

1.Визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» (код ЄДРГІОУ: 44293826), яка полягає у відмові у підключенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований ОСОБА_1 , до будинкової мережі електро- та водопостачання та у відмові вирішення питання приватизації вказаної квартири.

2.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» () виключити з обліку заборгованість за особовим рахунком: НОМЕР_2 , за квартирою АДРЕСА_3 , що виникла до 13 липня 2022 року.

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою. відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» () здійснити підключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до будинкової мережі електро- та водопостачання, зі складанням відповідного акту,, та вжити заходів щодо здійснення приватизації вказаної квартири ОСОБА_1 .

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що після того, як він отримав ордер на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 він намагався в неї вселитись, однак фактично в квартирі він не має можливості проживати, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+», яка обслуговує будинок відмовилась підключити його квартиру до будинкової мережі електро- та водопостачання. Представники вищевказаної компанії пояснили, що квартира буде підключена лише після того, як буде сплачена заборгованість за житлово-комунальні послуги. Він неодноразово звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» з вимогами підключити його квартиру до будинкової мережі електро- та водопостачання, однак йому постійно відмовляють.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є Міністерство оборони України, а тому вони не є належними відповідачами у справі. Окрім того, саме позивач та Міністерство оборони України повинні вирішити питання щодо погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а лише після того, квартиру може підключити будинкової мережі електро- та водопостачання. Представник відповідача також пояснив, що вони не створювали позивачу жодних перешкод у приватизації квартири.

Представник Міністерство оборони України пояснив, що саме позивач, як квартиронаймач спірної квартири повинен здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги, оскільки він отримав ордер на квартиру.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Позивач) є ветераном військової служби, особою з інвалідністю другої групи.

У відповідності до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших нормативно-правових актів, Позивач разом зі своєю сім`єю, на підставі розпорядження №232 від 25.05.2022р. Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 отримав право на заняття жилого приміщення (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на жиле приміщення серії ПР №009760 від 13.07.2022р..

14.07.2022р. позивач отримав довідку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № Н7-104498-ф/л від 14.07.2022 про реєстрацію місця свого проживання у вказаній квартирі.

Послуги з утримання багатоквартирного будинку у АДРЕСА_2 надає ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+», тобто, позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН-+».

15.08.2022 року ОСОБА_1 було подано звернення до ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» (далі - Відповідач) щодо підключення його квартири, зі складанням відповідного акту, до будинкової мережі електро- та водопостачання, а також щодо вирішення питання приватизації квартири.

Листом від 25.08.2022 року Відповідач повідомив про те, що станом на 25.08.2022 року власником вказаної квартири є Міністерство оборони України (далі - МОУ). Також повідомлено, що за такою квартирою наявна заборгованість зі сплати наданих ТОВ «КК «КОІН+» - послуг у розмірі 11444,78 грн. З врахуванням цього, ТОВ «КК «КОІН+» рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до МОУ з метою врегулювання питання щодо погашення вищевказаної заборгованості перед ТОВ «КК «КОІН+».

Після повторного звернення до керуючої компанії 19.09.2022 року, ОСОБА_1 було отримано відповідь від 10.10.2022 року №12 від ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+», що станом на 30.09.2022 року заборгованість на надані ТОВ «КОІН+» житлово-комунальні послуги була, нібито, частково сплачена Позивачем за серпень 2022 року 707 грн., за вересень місяць 2022 року - 2478 грн., та становить 9689,45 грн. Крім цього, Відповідач зазначив, що часткове погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, може свідчити про її визнання та оплати за Позивачем.

Оскільки ОСОБА_1 не є власником квартири, не проживав в ній та не користувався житлово-комунальними послугами, вказаний борг він не визнавав та не сплачував, тому інформація, надана у листі від 10.10.2022 року №12 не відповідає дійсності.

Пізніше, ТОВ «КК «КОІН+» у листі від 07.11.2022 вих. № 16, повідомило, що грошові кошти в розмірі: 707 грн. - за серпень місяць, 2478 грн. з вересень місяць, та 3185 грн. - за жовтень місяць 2022 року, були помилково сплачені іншим мешканцем багатоквартирного будинку, що підтверджується актом взаємних розрахунків від 01.11.2022 .

Відповідно до акту звірки від 01 листопада 2022 року визначено, що Міністерство оборони України (кв: № 231 о/р НОМЕР_1 ) має борг перед КК «КОІН+» в розмірі 14 588,26 гри., при цьому заборгованість у розмірі 11 444.78 грн. утворилась за період з вересня 2021 року по липень 2022 року, тобто за період, який передував отриманню позивачем ордеру на жиле приміщення.

Неодноразові спроби Позивача врегулювати спірне питання в досудовому порядку призводили до того, що Відповідач рекомендував йому звернутися до Міністерства оборони України, з метою врегулювання питання щодо погашення вищевказаної заборгованості перед ТОВ КК «КОІН+», та можливості укладення з компанією Договорів про надання послуг та про відшкодування комунальних витрат.

Водночас Міністерство оборони України, листом від 13.07.2023 № 370/2/5403, повідомило представника Позивача, що будь-які договори на відшкодування житлово- комунальних послуг між ТОВ «Керуючою компанією «КОІН+» та Одеським КЕУ не укладались, тому Одеське КЕУ не має жодних правових підстав для здійснення погашення заборгованості за надані послуги.

03.08.2021 Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням складено акт приймання-передачі приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вищевказане житлове приміщення поставлено на бадане Одеського КЕУ.

Правові підстави ухваленого рішення та аналіз доказів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач разом зі своєю сім`єю, на підставі розпорядження №232 від 25.05.2022р. Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 отримав право на заняття жилого приміщення (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на жиле приміщення серії ПР №009760 від 13.07.2022р..

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Отже лише після отримання ордеру, а також вселення між позивачем та відповідною житлово-експлуатаційною організацію виникають правовідносини щодо надання комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Судом встановлено, що послуги з утримання багатоквартирного будинку у АДРЕСА_2 надає ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+», тобто, позивач є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН-+», тобто виконавець.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII встановлено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Окрім того, п. 5 ч. 2 ст. 8 вищевказаного Закону встановлено обов`язок виконавця розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.

В судовому засіданні встановлено, що після вселення до квартири позивач дізнався, що у квартирі відсутнє підключення до будинкової мережі електро- та водопостачання.

15.08.2022 року ОСОБА_1 було подано звернення до ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» (далі - Відповідач) щодо підключення його квартири, зі складанням відповідного акту, до будинкової мережі електро- та водопостачання, а також щодо вирішення питання приватизації квартири.

Листом від 25.08.2022 року Відповідач повідомив про те, що станом на 25.08.2022 року власником вказаної квартири є Міністерство оборони України (далі - МОУ). Також повідомлено, що за такою квартирою наявна заборгованість зі сплати наданих ТОВ «КК «КОІН+» - послуг у розмірі 11444,78 грн. З врахуванням цього, ТОВ «КК «КОІН+» рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до МОУ з метою врегулювання питання щодо погашення вищевказаної заборгованості перед ТОВ «КК «КОІН+».

Після чого, ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з приводу підключення квартири до будинкової мережі електро- та водопостачання, але це призвело до результатів.

Суд приходить до висновку, що вищевказаними діями, виконавець комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» проявило протиправну бездіяльність, оскільки чинне законодавство не зобов`язує нового квартиронаймача сплачувати борги попередніх користувачів.

Так, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Проте новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна.

Отже, чинним законодавством не передбачено обов`язку нового власника (наймача) квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу, розпорядженні органу місцевого самоврядування.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604 св 20), від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 12 жовтня 2022 року у справі № 312/44/20 (провадження № 61-13033 св 20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, суд приходить до висновку що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання бездіяльності протиправною, а саме щодо відмови вирішення питання приватизації квартири, про зобов`язання вжиття заходів щодо здійснення приватизації квартири АДРЕСА_3 , квартиронаймач ОСОБА_1 .

Так відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак у справі відсутні жодні докази того, що відповідач вчиняв будь-які дії, або проявив бездіяльність щодо вирішення питання приватизації квартири, якою користується позивач.

З приводу позовних вимог щодо зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» () виключити з обліку заборгованість за особовим рахунком: ЛП № НОМЕР_3 , за квартирою АДРЕСА_3 , квартиронаймач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), що виникла до 13 липня 2022 року.

Судом у рішенні встановлено, що ОСОБА_1 не повинен був сплачувати заборгованість за комунальні послуги, яка виникла до 13 липня 2022 року.

Однак з матеріалів справи убачається, що на особистому рахунку квартири АДРЕСА_3 наявна заборгованість за комунальні послуги за весь період.

Суд при вирішенні спірних правовідносин виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18); від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187 гс 18); від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338 цс 18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364 цс 19); від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-84 гс 20).

З урахуванням фактичних обставин даної справи, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» () виключити з обліку заборгованість за особовим рахунком: НОМЕР_2 , за квартирою АДРЕСА_3 , квартиронаймач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), що виникла до 13 липня 2022 року, тобто заборгованість, яка виникла до вселення позивача у квартиру є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення таких вимог відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем до 13 липня 2022 року.

Аналогічний правовий висновок щодо способу судового захисту у подібних справах викладено Верховним Судом у постановах від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19, від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20, від 15 березня 2023 року у справі № 176/552/22.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, вирішуючи справу хоча і з іншим предметом позову, аніж у справі, яка переглядається апеляційним судом, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що за умови визнання недійсною умови кредитного договору про плату за управління кредитом, є підстави задовольнити вимогу про зобов`язання банку перерахувати кредитну заборгованість позивача. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України), а її задоволення ефективно захистить позивача у спірних правовідносинах (пункт 54).

У пункті 58 вказаної постанови зазначено, що задоволення вимоги боржника про зобов`язання кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір), може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу.

Окрім того, відповдіач має можливості звернутись з вимогами до власника квартири щодо відшкодування вартості житлово-комунальніх послуг, яка виникла до 13.07.2022р.

Суд також вважає, що оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то є необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН+» (, м. Одеса, вул. Сурикова б. 2) на користь Держави судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН+», третя особа Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» (), яка полягає у відмові у підключенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до будинкової мережі електро- та водопостачання.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» (код ЄДПРОУ: 44293826) здійснити підключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 квартиронаймач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до будинкової мережі електро- та водопостачання.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «КОІН+» () виключити з обліку заборгованість за особовим рахунком: ЛП № НОМЕР_3 , за квартирою АДРЕСА_3 , квартиронаймач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), що виникла до 13 липня 2022 року.

5. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН+» (код ЄДРПОУ: 44293826), третя особа Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною, а саме щодо відмови вирішення питання приватизації квартири, про зобов`язання вжиття заходів щодо здійснення приватизації квартири АДРЕСА_3 , квартиронаймач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) залишити без задоволення.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КОІН+» (, м. Одеса, вул. Сурикова б. 2) на користь Держави судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2024