Справа № 212/9960/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Лапіної А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 91 059,97 гривень та судового збору в розмірі 2684,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що 19.01.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2833728. Між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 17.05.2023 року було укладено договір факторингу 17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 17.05.2023 року до договору факторингу № 17052023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги відповідачки ОСОБА_1 в сумі 91 059,97 гривень: 19 999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 71 059,98 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з невиконанням відповідачкою свої кредитних зобов`язань просять стягнути з неї заборгованість в судовому порядку та суму судового збору.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Представник позивача до суду не прибув, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засіданні не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Скористалась правом подання відзиву в якому зазначила, що позовні вимоги позивача необґрунтовані і не підлягають задоволенню з наступник підстав: (а) зазначена представником позивача сума заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути правовою підставою для стягнення з неї заборгованості та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача; (б) витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 року, який долучений до матеріалів справи, сформовано представником особисто, у ньому вказано, що на момент переведення права вимоги до нього-відповідача наявна заборгованість, але відсутні підписи сторін договору факторингу, що не є належним доказом у справі; (в) на підтвердження розміру заборгованості позивачем долучено розрахунок станом на 31.10.2023 року за період з 17.05.2023 року по 31.10.2023 року, також сформований та підписаний представником позивача, вказаний розрахунок не містить ні застосованої процентної ставки, ні періодів проведених нарахувань. Посилалась на висновок Верховного суду від 13.05.2020 року по справі № 219/1704/17 в якому зазначено, що розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи, а долучений стороною позивача розрахунок заборгованості не містить відомостей, що дозволять встановити чи передавилася в дійсності кошти позичальнику; (г) додатки до договорів факторингу надані без виписки з особового рахунку чи інших доказів щодо виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» пункту 2.1-2.4 договору, жодним чином не підтверджує факт отримання коштів від позивача. Підсумовуючи, акцентувала увагу суду, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не доведено позовні вимоги, що є їх процесуальними обов`язками ст.. 12, 13, 81 ЦПК України, висновок викладений у позиції Верховного суду у постанові від 03.08.2022 року у справі 156/268/21. Позивач на свій розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання вчинення чи не вчинення ним процесуальних дій, що узгоджено з постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2020 року у справі № 755/18920/19.

Сторона позивача скористалася правом подання відповіді на відзив в якому наполягали на задоволенні позовних вимог. Зазначили, що ними було долучено до матеріалів справи завірений належним чином витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 року. Щодо первинних бухгалтерських документів вказали, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може самостійно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак, відповідачем не надано доказів того, що нею не отримувалися і не була зараховані кошти на картковий рахунок, який їй належить. Щодо нарахування відсоткові за кредитним договором, вказали, що позивач не є первісним кредитором, а перерахування коштів та нарахування відповідних процентів за кредитним договором займалися первісні кредитори, а тому вони звернулися до первісного кредитору для отримання вичерпної інформації щодо детального розрахунку заборгованості та доказів, що відповідачці було здійснено перерахування коштів на банківську картку з урахуванням кредитного договору. Акцентували увагу суду, що укладаючи договір з первісним кредитором, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, шляхом підписання його за допомогою електронно цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені договором, нарахування відсотків, тому твердження відповідача про незаконність нарахування процентів є не обґрунтованим .

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.01.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2833728 у відповідності до якого розмір кредиту складає 20 000 грн., строк користування кредитом 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1, 99% в день, знижена процентна ставка становить 1,39% в день. Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на кредитну картку НОМЕР_1 . Крім того в договорі пунктом 6 передбачена відповідальність за порушення умов кредитного договору. Пунктом 4 визначено порядок повернення кредиту та сплату за нього відсотків (а.с.4-11).

Додатком номер 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2833728 від 19.01.2022 року наведено таблицю обчислення загальної вартості кредиту. Сума платежу за розрахунковий період складає 163 280 гривень, сума процентів 143 280 гривень, загальна вартість кредиту 163 280 гривень (а.с.12).

17.05.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі (а.с. 13-15).

На підставі вказаного договору складено акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19072023 від 17.05.2023 року (а.с. 17).

19.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі (а.с. 20-22).

На підставі вказаного договору складено акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року (а.с. 23).

Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшла заборгованість ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 91 059, 97 гривень, що складається із 19 999, 99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 71 059,98 грн. - сума заборгованості за відсотками ( а.с. 17).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2833728 від 19.01.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за період з 17.05.2023 року по 31.10.2023 року складає 91 059,98 гривень, 00 копійок (а.с. 18).

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами ст. 207 ЦК України визначено: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно За вимогами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За вимогами до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, звертаючись до суду із даним позовом представник позивача посилався на те, що 19.01.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2833728. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» своє право вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 2833728, а він у свою чергу передав вказане право позивачу.

Вирішуючи позовну вимогу по Договорі Позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 2833728 судом встановлено, що стороною позивача не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 отримала від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти, доказів про відкриття ним рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки відкриті в інших банках, або видачі коштів в касах кредитних установ через видатковий касовий ордер. Стороною позивача також не надано виписок з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою, рахунком та наявність у нього заборгованості за Договором Позики.

Суд наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, всупереч вимогам законодавства, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів.

Суд звертає увагу, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Звертаючись до суду, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування, також у відповіді на відзив 12 лютого 2024 року зазначили, що позивач не є первісним кредитором, а перерахування коштів та нарахування відповідних процентів за кредитним договором займалися первісні кредитори, а тому вони звернулися до первісного кредитору для отримання вичерпної інформації щодо детального розрахунку заборгованості та доказів, що відповідачці було здійснено перерахування коштів на банківську картку з урахуванням кредитного договору, однак станом на день розгляду справи 28.03.2024 року вказані докази до суду не надано.

У своїй позовній заяві представники ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до договору не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 було укладено договір № 2833728. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було (а.с.16).

Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року також не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 2833728 від 19.01.2022 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було

Витяг з Реєстру боржників до договору № 19072023 від 19.07.2023 року також не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 2833728 від 19.01.2022 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було .

За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено факту порушення відповідачкою ОСОБА_1 прав позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». У зв`язку з відсутністю необхідних доказів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 14-16, 610-612, 623, 625, 629, 1054-1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 18, 77-81, 259, 263-265,280-281 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» , місцезнаходження: 01034, м. Київ, вул. Симона Петлюри,30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28 березня 2024 року.

Суддя: І. Б. Чайкін