Справа № 645/2039/24
Провадження № 2-н/645/447/24
У Х В А Л А

іменем України

26 квітня 2024 року м.Харкова

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві заявник просить стягнути з боржника аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з відповідною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дитини - однієї третини, на трьох і більше дитини - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з заявою про видачу наказу про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником в обґрунтування вимог заяви не долучено будь-яких належних доказів, що підтверджують факт сумісного проживання з дитиною та перебування дитини на його утриманні (довідку про місце проживання чи належним чином засвідчений акт про місце проживання).

Згідно отриманих судом довідок про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 (місце реєстраціїї боржника) та за адресою: АДРЕСА_2 (місце реєстраціїї заявника), встановлено, що місце мешкання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ані з заявником (батько дитини), ані з боржником (мати дитини) не зареєстровано.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину має той з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, враховуючи, що між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, місце мешкання дитини не визначено, суддя не вбачає факту виникнення у заявника права вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, в без спірному наказному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.161,165, ст. ст.259-261 ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - І.В.Ульяніч