Справа № 674/275/24
Провадження № 2/674/253/24
РІШЕННЯ

іменем України

25 квітня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., представника позивача адвоката Столітнього М.М., представника відповідача адвоката Іваницького А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 26.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №4830173, відповідно до умов якого сторони погодили, що сума кредиту складає 11 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача строком на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. 17.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 11 000 грн. - тіло кредиту, 25 080 грн. - нараховані проценти, всього 36 080 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача всього 36 080 грн. заборгованості за кредитним договором, що включає 9994,16 грн. - інфляційні втрати, 2 209,28 три відсотки річних, а також понесені судові витрати 2 422,40 грн. - судовий збір за подання позовної заяви та 10 000 грн. витрати на правову допомогу.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23.02.2024 справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 08.04.2024 прийнято до провадження заяву представника позивача адвоката Столітнього М.М. про зменшення позовних вимог.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Вказав, що кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим цифровим ідентифікатором, кошти у сумі 11 000 грн. були надіслані відповідачу на його картковий рахунок, останній підписавши кредитний договір погодився з усіма його умовами. Також кредитний договір укладався на 30 днів, умовами договору передбачена автопролонгація строку кредиту.

Представник відповідача адвокат Іваницький А.М. в судовому засіданні позов визнав частково, а саме 11 000 грн. основного тіла кредиту, які отримав відповідач та 3 762 грн. нарахованих процентів за 30 днів користування кредитом, що в загальній сумі складає 14 762 грн., оскільки відповідач при укладенні кредитного договору узгодив строк кредиту 30 днів, а поза межами строку кредитування нарахування відсотків є незаконним. Також направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що після закінчення строку дії кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, оскільки кредит відповідачу надавався на 30 днів, тобто до 26.10.2021 зі сплатою погоджених відсотків в розмірі 3 762 грн., які підлягають стягненню, а вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою після 26.10.2021 в розмірі 21 318 грн. є безпідставною. Крім того, зазначає щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є незаконними оскільки у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України. Також просить відмовити у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати є неспівмірними з складністю справи, адже справа є типовою та використовується у багатьох інших судових справах позивача щодо стягнення заборгованості з чималої кількості позичальників.

Від представника позивача адвоката Столітнього М.М. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що 26.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний договір. ТОВ «Авентус Україна» не є фінансовою установою, тому позбавлене можливості отримати розрахунки заборгованості по рахунках клієнтів. Банківська карта містить захищені обов`язкові реквізити. Додав, що підписуючи договір позичальник погоджується на укладення договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Відповідачу проценти нараховано правомірно, у межах погодженого строку кредиту та у межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку.

Також подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 36 080 грн., інфляційні втрати 0 грн., 3% річних 0 грн., а всього 36 080 грн., а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн, 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір №4830173 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 11 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строком на 30 днів (дата повернення 26.10.2021).

Укладений між сторонами кредитний договір №4830173 від 26.09.2021 року, у тому числі і Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №4830173 від 26.09.2021 року було також підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М989302».

Згідно п.1.4 Договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Пунктом 1.5 Договору встановлено тип процентної ставки - фіксована. Згідно п.1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

Згідно п.1.5.2 Договору знижена процентна ставка 1,14 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

Згідно п.4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено: - за ініціативою Сповивача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2. (пп.4.2.1 .-4.2.4.) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп.4.3.1 - 4.3.2) Договору.

Згідно п.4.3.1 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Відповідно до п.4.3.2 Договору Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору.

Вищевказані умови кредитування визначені також у Паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

17.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №17.01/23-Ф відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги за кредитним договором №4830173 від 26.09.2021 року укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Про відступлення права вимоги ОСОБА_1 було повідомлено позивачем шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, повідомлення про відступлення права вимоги, що підтверджується копією повідомлення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст.634 ЦК України).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначалось вище, 26.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір №4830173 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано 11 000 грн. строком до 26.10.2021.

Договір про надання споживчого кредиту №4830173 підписано відповідачем електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» було перераховано грошові кошти в сумі 11 000,00 грн. 26.09.2021 на картковий рахунок відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 20.01.2023 року №2353 та Договором №087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020 року.

За вказаних обставин, на переконання суду вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 11 000 грн. підлягають до задоволення.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом.

Згідно Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту №4830173 від 26.09.2021 передбачено, що відповідачу кредит надано строком до 26.10.2021 на 30 днів, розмір відсотків встановлено в сумі 3 762 грн.

Відповідно до умов Договору №4830173 від 26.09.2021 стандартна процента ставка становить 1,90% в день (п.1.5.1 договору) та умовами вказаного Договору передбачено нарахування відсотків після місячного строку дії договору, оскільки передбачено його автоматичну пролонгацію.

Пунктом 4.3 Договору визначено порядок пролонгації строку кредиту. Сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п.4.3.1)

Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в п.п.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору.

26.10.2021 відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із чим, кредитний договір було автопролонговано, а строк кредитування продовжено на 90 календарних днів поспіль.

Крім того, первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» на електронну пошту відповідача ОСОБА_1 , зазначену ним при укладенні кредитного договору було направлено лист від 27.10.2021 із повідомленням про наявність заборгованості на дату закінчення строку кредиту та продовження строку кредиту відповідно до п.4.3.1. Кредитного договору строку кредиту.

Отже, враховуючи положення п.5.1, п.6.1 Договору №4830173 від 26.09.2021 та положення договору факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023, дані витягу з Реєстру боржників (витяг) до Договору факторингу правомірність нарахування позивачем заборгованості по кредиту, процентам, розмір яких відповідачем не спростовано, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11 000 грн. заборгованості за кредитом та 25 080 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено у повному обсязі, судовий збір слід стягнути в розмірі 2 422,40 грн.

Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої дороги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надано Договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023, звіт про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 р., рахунок на оплату по замовленню №2170/09/02 від 09.02.2024 згідно яких адвокат Столітній М.М. надав, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло правову допомогу на суму 10 000 грн.

Представником відповідача адвокатом Іваницьким А.М. у відзиві зазначено про неспівмірність витрат на правову допомогу з складністю справи, адже справа є типовою та використовується у багатьох інших судових справах позивача щодо стягнення заборгованості з чималої кількості позичальників.

Згідно постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, враховуючи, що справа є незначної складності, розглядається у спрощеному позовному провадженні, не потребує значного часу на опрацювання судової практики, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №4830173 від 26.09.2021 в розмірі 36 080 (тридцять шість тисяч вісімдесят) гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 25 080 (двадцять п`ять тисяч вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на правову допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщойого не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»(місцезнаходження - м. Київ вул. Загородня, 15, офіс 118/2, );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 29 квітня 2024 року.

Суддя О.М.Сосна