Справа № 638/8190/21
Провадження № 2/638/606/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1 ,

з участю відповідача: ОСОБА_2 ,

з участю представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, згідно прохальної частини позову позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 13 849,21 доларів США, еквівалент 380 260,53 грн.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Хряпинською С.Т. заявлено клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що договір купівлі-продажу товарів з відстрочкою платежу укладався між фізичними особами-підприємцями, а саме між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки предметом вказаного договору є матеріально-технічні цінності, а саме парфюмерія. У зв`язку із чим вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідач ОСОБА_2 підтримала заявлене клопотання.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Романченко О.М. заперечував проти задоволення вказаного клопотання та просив відмовити.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Зокрема частина 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пунктів 3,4 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Фізична особа-підприємець це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється підприємцями з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підтвердженням статусу фізично особи-підприємця є Виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В судовому засіданні представником відповідача зазначено, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем.

З договору купівлі-продажу товарів з відстрочкою платежу зазначено, що вказаний договір укладено між ФОП ОСОБА_2 та приватною особою в особі ОСОБА_4 .

Також в матеріалах справи наявна накладна №95287 від 22.09.2018 року, яка містить підписи ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як фізичних осіб, та не містить відомостей про їх статус як фізичних осіб-підприємців.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами (пункт 1 частини 2 статті 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Представником відповідача будь-яких доказів щодо наявності у ОСОБА_4 статусу фізичної особи-підприємця, зокрема Виписки/місцезнаходження/вид діяльності господарювання та інше, до суду не надано та матеріалами справи не підтверджено.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 255, 258-261 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хряпинської С.С. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: