_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3146/24
Провадження № 2-п/947/50/24
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заочного рішення

26.03.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №947/3146/24 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2024 року представник заявника звернулась до суду з заявою, в якій просила скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року у справі № 947/3146/24 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про неналежне повідомлення про розгляд справи, а також, що ОСОБА_3 у добровільному порядку несе витрати по утриманню дитини і дитина не проживає разом з матір`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні, призначеному на 26.03.2024 року, представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтримала заяву, просила скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали додані до заяви, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 947/3146/24 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 , щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 гривень.

Як вбачається з інформації комп`ютерної програми «Д-3», 25 січня 2024 року було відмічено дату судового засідання, призначеного на 20 лютого 2024 року на 12 год. 30 хв. Після внесення вказаної дати судового засідання вона автоматично підтягується і є у доступі на офіційному веб сайті «Судова влада України Київський районний суд міста Одеси».

Сторони по справі (як позивач та відповідача, а також і їх представники адвокати Петрушко І.С. та Ворошилової Д.Ю.), будучи достовірно обізнані про наявність вказаної цивільної справи, мали можливість ознайомитись про день та час судового засідання.

Зазначаючи про таке, суд бере до уваги, що 21.02.2024 року представником відповідача - адвокатом ПетрушкоІ.С. через систему "Електронний суд" був поданий відзив на позовну заяву з додатками, а 20.02.2024 року особисто відповідачем ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку було надіслано клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд вважає, що у поданій заяві про перегляд заочного рішення суду не наведені підстави для перегляду заочного рішення суду, які є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі суду при винесенні рішення.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач та його представник, заперечуючи проти задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , зазначали, що дитина проживає з дідусем та бабусею позивача. Однак, доказів постійного проживання дитини з бабусею та дідусем не надано. Крім, відсутнє рішення суду щодо призначення їх опікунами дитини чи визначення місця проживання дитини з батьком. Також відповідач ОСОБА_3 зазначає у своїй заяві про те, що він знаходиться у зоні бойових дій та визнає ту обставину, що дитина з ним не проживає.

Крім того, суд зазначає, що кошти, перераховані відповідачем на користь позивача після подачі позову про стягнення аліментів, можуть бути враховані державним чи приватним виконавцем в процесі виконання, однак на правильність вирішення справи не впливають.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При подачі до суду позову про стягнення аліментів, позивачем було заявлено мінімальний розмір аліментів, який підлягає стягненню на утримання дитини у відповідності до вимог ч.5 ст.183 СК України.

Відповідно дост. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Цивільно-процесуальним законодавством учасники справи наділені як процесуальними правами так і процесуальними обов`язками. Ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судові засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, надавати суду повні та достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні та інше.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що ні відповідачем, ні представником відповідача не подано письмових належних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які не були враховані судом при винесенні заочного рішення, тому заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 947/3146/24 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.280,281,287 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 947/3146/24 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, він має можливість оскаржити рішення до Одеського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ki.od.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.