Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/1316/23

Провадження № 2/348/70/24

26 березня 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Процесуальні дії у справі.

02.06.2023 ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить визнати спільним майном подружжя автомобіль марки Volkswagen, моделі Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на яких зареєстроване за відповідачем; припинити право спільної сумісної власності подружжя на вказаний автомобіль та виділити автомобіль відповідачу; стягнути з відповідачач на користь позивача половину ринкової вартості автомобіля та судові витрати. В обгрунтування позову наведено таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.11.1988. На підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2013 шлюб між сторонами було розірвано. 22.12.2014 сторони повторно зареєстрували шлюб. У шлюбі сторони за спільні кошти придбали вищевказаний автомобіль. Добрвільно поділити майно сторони не можуть. Позивач не заперечує, щоб право власності на автомобіль було зареєстроване за відповідачем та просить виплатити компенсацію вартості її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль.

05.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановивши розглядати за правилами загального позовного провадження.

27.06.2023 суд витребував докази по справі, задовольнивши клопотання представника позивача.

24.07.2023 суд вжив заходи забезпечення позову, наклавши арешт на транспортний засіб Volkswagen Tiguan, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за відповідачем.

10.08.2023 суд призначив транспорну товарознавчу експертизу, задовольнивши клопотання представника позивача, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

30.10.2023 суд поновив провадження.

03.11.2023 суд задовольнив клопотання експерта, зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

14.12.2023 суд поновив провадження у справі.

05.01.2024 позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на її користь 257028,50 гривень, а саме половину ринкової вартості автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя.

20.02.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

11.03.2024 суд відклав судове засідання.

26.03.2024 позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача, ОСОБА_3 , подав заяву, в якій зазначив, що позивач позов підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача.

26.03.2024 відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлений належно. Відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив:

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 22.12.2014 серії НОМЕР_3 , шлюб між сторонами було зареєстровано 22.12.2014.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, 30.06.2021 за відповідачем було зареєстровано право власності на транспортний засіб Volkswagen Tiguan, 2016 року випуску, номером кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ 30.06.2021 №0541/2021/2654094.

Згідно з висновком експерта ринкова вартість аналогічного автомобіля марки Volkswagen моделі Tiguan, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом 06.12.2023 становила 514057,00 гривень.

Оцінка суду.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Судом при розгляді справи, на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що сторони з 22.12.2014 перебувають в зареєстрованому шлюбі та під час шлюбу (30.06.2021) за відповідачем було зареєстроване право власності на спірний автомобіль. На спростування того, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя відповідач доказів не подавав. За таких обставин, суд доходить висновку, що автомобіль, який є предметом спору є спільною сумісною власністю подружжя, хоча право власності на автомобіль зареєстровано в цілому за відповідачем.

При вирішенні спору про поділ спільного майна подружжя суд виходить з того, що частки у спільному сумісному майні позивача та відповідача є рівними, оскільки на доведення протилежного відповідач доказів не подавав. А враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю і сторони не можуть у добровільному порядку домовитися про спільне користування цим майном, з відповідача слід стягнути 1/2 ринкової вартості цього майна на користь позивача та припинити право позивача на частку у спільній сумісній власності на предмет спору.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Крім цього, відповідно до висновку експерта ринкова вартість аналогічного автомобіля становить 514057,00 гривень. Спір виник щодо 1/2 частки цього майна. Тому розмір судового збору у даній справі становить 2570,29 гривень. За таких обставни з відповідача на користь держави слід стягнути недоплачену частину судового збору у розмірі 1496,69 гривень.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до наданої позивачем квитанції №05/2023 від 02.06.2023 та копії договору про надання правової допомоги №54/2023 від 31.05.2023 витрати на правничу допомогу позивача склали 5000,00 гривень (за написання позовної заяви та представництво інтересів в суді), що відповідає складності справи та обсягу наданих послуг. Відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у випадку задоволення позову покладаються на відповідача. А тому, враховуючи те, що суд задовольнив позов з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки Volkswagen Tiguan, 2016 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 половину вартості автомобіля в розмірі 257028 (двісті п`ятдесят сім тисяч двадцять вісім) гривень 50 копійок на користь ОСОБА_1 та припинити право ОСОБА_1 на 1/2 частку у спільній сумісній власності на автомобіль марки Volkswagen Tiguan, 2016 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1496 (одну тисячу чотириста дев`яносто шість) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його постановлення

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26.03.2024.

Суддя Матолич В.В.