Справа № 357/2296/20
Провадження № 6/357/113/24
У Х В А Л А

іменем України

26 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Вальчук М. В.

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» - Штронда А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква в режимі відеоконференції справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про зміну способу виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про зміну способу виконання рішення, заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), мотивуючи наступним.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2022 у справі № 357/2296/20 було стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США та суму нарахованих відсотків в розмірі 9 879,67 доларів США, загалом 26 086,78 доларів США.

На виконання зазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист від 06.04.2022, який перебуває на примусовому виконанні в Печерському ВДВС у м. Києві (виконавче провадження № 69168661).

На його адвокатський запит від 23.12.2023 вих. № 1030/12-2023-3 про надання інформації про хід примусового виконання згаданого вище виконавчого листа та причини невиконання рішення суду, що набрало законної сили, була одержана відповідь Печерського ВДВС м. Києва про те, що наразі усі валютні операції здійснюються з урахуванням вимог Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 р. №18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Постановою №18 запроваджено особливий купівлі та переказу іноземної валюти (п. 12, 14 Постанови 18).

Також у зазначеному листі вказано, що державним виконавцем неодноразово направлялись платіжні інструкції щодо примусового списання коштів з рахунків боржника, однак вони повертались без виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, законодавцем передбачено право суду за заявою особи, змінити спосіб виконання судового рішення, у разі неможливості його виконання у тому вигляді, який постановлено судовим рішенням; обмежень щодо кількісної можливості вчинення відповідних дій законодавцем не встановлено, адже метою зміни способу виконання судового рішення є задоволення вимог стягувана за рішенням, яке набрало законної сили.

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як вбачається з офіційного листа органу виконавчої служби, державним виконавцем неодноразово направлялись платіжні інструкції щодо примусового списання коштів з рахунків боржника, однак вони повертались без виконання та державний виконавець пов`язує це з наявністю обмежень, встановлених Постановою Правління НБУ від 24.02.2022 р. №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».

Отже, така зміна способу (порядку) виконання рішення не призведе до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, та не змінює змісту рішення по суті, однак зробить можливим в умовах наявності обмежень пов`язаних з воєнним станом в Україні, виконати судове рішення, яке згідно ст.129 Конституції України є загальнообов`язковим для виконання.

Просив суд змінити спосіб (порядок) виконання судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2022 у справі № 357/2296/20, а саме змінити валюту стягнення з долара США на національну валюту - українську гривню, у зв`язку з чим стягнути із АТ КБ «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму грошового вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на момент подання заяви про встановлення (зміну) способу (порядку) виконання судового рішення, а саме: стягнути з АТ КБ «Приватбанк» () на користь на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму грошового вкладу у розмірі 617 748,58 грн. (шістсот сімнадцять тисяч сімсот сорок вісім гривень 58 копійок), а також стягнути із АТ КБ «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму процентів за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 року в розмірі 9 879,67 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на момент подання заяви про встановлення (зміну) способу (порядку) виконання судового рішення, а саме: стягнути з АТ КБ «Приватбанк» () на користь на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму процентів у розмірі 376 572,51 гривень (триста сімдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 51 копійку). Для розгляду заяви витребувати у Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію матеріалів виконавчого провадження № 69168661 ( а. с. 109-112 том 3).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.01.2024 року ( а. с. 106 том 3 ), матеріали для розгляду передані судді Орєхову О.І. 01.02.2024 року.

18 січня 2024 року за вх. № 3509 судом отримано відзив на заяву про зміну способу виконання рішення суду від АТ КБ «ПриватБанк», в якому просили відмовити заявнику в заміні способу виконання рішення в справі № 357/2296/20, мотивуючи тим, що неможливість наразі фактичного виконання судових рішень, на підставі яких вирішено судом стягнути з боржника грошові кошти на користь стягувача в іноземній валюті, зумовлена встановленням відповідних обмежень державою Україна, тобто обставини, які наводить заявник пов`язані з тимчасовими обмеженнями регулятора в вигляді Національного банку України щодо здійснення валютних операцій, проте вони не можуть бути свідченням абсолютної неможливості виконання рішення суду ( а. с. 121-126 том 3 ).

Ухвалою судді від 01 лютого 2024 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про зміну способу виконання рішення та призначено судовий розгляд заяви на 12.02.2024 року ( а. с. 131 том 3 ).

Ухвалою судді від 02.02.2024 року витребувано з Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ ( м. Київ ) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження за № 69168661 ( а. с. 133-134 том 3 ).

Ухвалою суду від 06.02.2024 року та від 09.02.2024 року задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_1 та клопотання представника заінтересованої особи акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Штронди А.М. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ( а. с. 141-142, 152-153 том 3 ).

Розгляд справи двічі відкладався за клопотанням представника заявника у зв`язку з невиконанням ухвали суду щодо витребування матеріалів виконавчого провадження ( а. с. 154-158, 167-170 том 3 ), останнього разу на 26.03.2024 року.

14 березня 2024 року за вх. № 13892 судом отримано з Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ на виконання ухвали суду належним чином завірену копію виконавчого провадження № 69168661.

В судовому засіданні 26.03.2024 року представник заявника ОСОБА_1 підтримав заяву про зміну способу виконання рішення частково, надав пояснення аналогічні викладеним в ній, лише просив змінюючи спосіб виконання судового рішення, змінити валюту стягнення з долари США на національну валюту українську гривню в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США встановленого НБУ України на момент набрання рішення законної сили.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Штронда А.М. заперечував проти заяви, а в подальшому вийшов з відеоконференції.

Заінтересована особа Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце слухання справи обізнані належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 , враховуючи надані пояснення представника заінтересованої особи акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Штронди А.М. та з урахуванням викладених мотивів у відзиві, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлені наступні обставини.

Так, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів та повернення депозитних вкладів, задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 суму вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США та суму нарахованих відсотків в розмірі 9 879,67 доларів США, загалом 26 086,78 доларів США ( двадцять шість тисяч вісімдесят шість доларів сімдесят вісім центів ). В решті позивних вимог, - відмовлено. Стягнуто з акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 10 510 ( десять тисяч п`ятсот десять ) гривень.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Ананійчука Олексія Анатолійовича задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року змінено, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року касаційну скаргу акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року в частині стягнення судового збору змінено. Стягнуто з акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1 471 (одну тисячу чотириста сімдесят одну) гривню 40 копійок. В решті рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року у незміненій після касаційного перегляду частині ( а. с. 67-73 том 3 ).

Отже, з урахуванням вищезазначених судових рішень, з акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 підлягала стягненню суму вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США та сума нарахованих відсотків в розмірі 9 879,67 доларів США, загалом 26 086,78 доларів США.

Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) Левіцькою Аллою Сергіївною від 06.06.2022 року було відкрито виконавче провадження, про що свідчать матеріали виконавчого провадження № 69168661, які були отримані на виконання ухвали суду.

За матеріалами виконавчого провадження вбачається, що з боку державного виконавця вчинялися дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі, неодноразово направлялись платіжні інструкції щодо примусового списання коштів з рахунків боржника, однак вони повертались без виконання.

Зазначене було вказано і у відповіді на адвокатський запит від 23.12.2023 вих. № 1030/12-2023-3 про надання інформації про хід примусового виконання згаданого вище виконавчого листа та причини невиконання рішення суду, що набрало законної сили ( а. с. 115, 116 том 3 ).

Звертаючись до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, представник заявника просив суд змінити спосіб (порядок) виконання судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2022 у справі № 357/2296/20, а саме змінити валюту стягнення з долара США на національну валюту - українську гривню, у зв`язку з чим стягнути із АТ КБ «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму грошового вкладу за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 року в розмірі 16 207,11 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на момент подання заяви про встановлення (зміну) способу (порядку) виконання судового рішення, а саме: стягнути з АТ КБ «Приватбанк» () на користь на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму грошового вкладу у розмірі 617 748,58 грн. (шістсот сімнадцять тисяч сімсот сорок вісім гривень 58 копійок), а також стягнути із АТ КБ «Приватбанк» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму процентів за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 року в розмірі 9 879,67 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України на момент подання заяви про встановлення (зміну) способу (порядку) виконання судового рішення, а саме: стягнути з АТ КБ «Приватбанк» () на користь на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму процентів у розмірі 376 572,51 гривень (триста сімдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 51 копійку), мотивуючи тим, що така зміна способу (порядку) виконання рішення не призведе до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, та не змінює змісту рішення по суті, однак зробить можливим в умовах наявності обмежень пов`язаних з воєнним станом в Україні, виконати судове рішення, яке згідно ст.129 Конституції України є загальнообов`язковим для виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

В частині першій ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказана норма міститься і у ст. 435 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виходячи зі змісту пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання», суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа №6-2427цс15).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 05.09.2018 року у справі № 2-749/11/2229.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті (постанова Верховного суду України від 25.11.2015 у справі №6-1829цс15, постанова Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі №904/1478/15).

При вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (постанова Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №522/21465/15).

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Встановлено, що неможливість наразі фактичного виконання судового рішення, на підставі якого вирішено судом стягнути з боржника ( АТ КБ «ПриватБанк» ) грошові кошти (суму вкладу за депозитним договором) на користь стягувача ( ОСОБА_2 ) в іноземній валюті зумовлена встановленням відповідних обмежень державою Україна, тобто обставини, які наводить заявник ( його представник ) пов`язані з тимчасовими обмеженнями регулятора в вигляді Національного банку України щодо здійснення валютних операцій, проте, вони не можуть бути свідченням абсолютної неможливості виконання рішення суду.

Частиною 2 статті 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Як вбачається із частини 3 статті 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Тобто, при визначенні зобов`язання в іноземній валюті, суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір та вид іноземної валюти, що підлягає стягненню у відповідності до встановленого умовами депозитного договору, що і було вказано в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2022 року по справі № 357/2296/20.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 , заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про зміну способу виконання рішення є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 16, 524, 533 ЦК України, ст. ст. 2, 18, 353-355, 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про зміну способу виконання рішення, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлено 29 березня 2024 року.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов