Справа № 567/2262/23
У Х В А Л А

02 січня 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Острозького комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті комунальних послуг з поводження з побутовими відходами

встановив:

14.12.2023 Острозьким районним судом Рівненської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Острозького КП «Водоканал» заборгованості по оплаті комунальних послуг з поводження з побутовими відходами у розмірі 1908,04 грн., а також 268,40 грн. судового збору.

Даний судовий наказ був отриманий боржником 18.12.2023.

29.12.2023, в межах визначеного ЦПК України строку, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати вказаний судовий наказ, посилаючись на те, що між сторонами існує спір про розмір заборгованості і підстави стягнення такої заборгованості.

В обґрунтування своїх заперечень вказує, що заявою від 26.08.2021 відмовився від послуги Острозького КП «Водоканал» з поводження з побутовими відходами, подавши відповідну заяву до Острозького КП «Водоканал», зазначивши, що вказана послуга йому надається іншою юридичною особою.

Окрім того, зазначає, що договір №434 між ним та Острозьким КП «Водоканал» про надання послуг, в тому числі, з поводження з побутовими відходами, було укладено 18.08.2021, що вказує на безпідставність нарахування йому заборгованості за договором за період з січня по серпень 2021 року.

Також зазначає, що має інвалідність 2 групи, що звільняє його від необхідності сплати судового збору.

Учасники справи в судове засідання не викликались відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012, наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, має враховуватися, що якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором), із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Дослідивши матеріали справи та заяви про скасування судового наказу, враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведено посилання на обставини, які можуть вказувати на необґрунтованість вимог стягувача та зазначено докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача та оспорює розмір заборгованості, суддя приходить до висновку, що з поданих документів між сторонами вбачається спір про право.

Приписами частини 3 статті 171 ЦПК України встановлено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши викладені боржником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження та надані боржником докази на спростування вимог заяви про видачу судового наказу, суддя вважає, що заява про скасування судового наказу є обґрунтованою.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не вбачається, а відтак суддя приходить до висновку про необхідність задоволення заяви боржника про скасування судового наказу та вважає за необхідне скасувати судовий наказ від 14.12.2023, оскільки між стягувачем і боржником вбачається спір про право, роз`яснивши, що стягувач має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.127, 171, 171, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Острозького комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті комунальних послуг з поводження з побутовими відходами задовольнити.

Судовий наказ №567/2262/23 від 14.12.2023, виданий Острозьким районним судом Рівненської області за заявою Острозького комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті комунальних послуг з поводження з побутовими відходами в розмірі 1908,04 грн., а також 268,40 грн. судового збору - скасувати.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Роз`яснити Острозькому комунальному підприємству «Водоканал» право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил пред`явлення позову.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного суду Назарук В.А.