Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кравченко О.Ю.

за участю: секретаря судового засідання Ахтієвої Р.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, головного управління національної поліції в Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь у відшкодування моральної шкоди 70 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 березня 2023 року, керуючи належним йому автомобілем Богдан 211010, реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 12 годин 40 хвилин в с.Чернеччина Новомосковського району, по вул.Центральна, 50 він був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 . Причиною зупинки було керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки та наявність пошкодження лобового скла. З наявним порушенням позивач погодився та на нього була винесена постанова за ст.125 КУпАП.

Пізніше, позивачу надійшла судова повістка про виклик до суду, з якої він дізнався про наявність складеного щодо нього працівником поліції ОСОБА_2 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вказані адміністративні матеріали були направлені для розгляду до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області (справа №179/409/23). В ході розгляду справи він надав пояснення та досліджені докази, що спростовували вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

За результатами розгляду адміністративної справи, 26.04.2023 року Магдалинівським районним судом була винесена постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Закриття провадження щодо нього за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення є прямим та неоспорюваним фактом незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначає, що незаконне притягнення працівниками поліції до адміністративної відповідальності завдало йому значної моральної шкоди. Сам по собі факт того, що працівник поліції при виконанні службових обов`язків, діючи як посадова особа Національної поліції, без наявних підстав склав щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, спричинило йому душевні страждання та хвилювання.

Фактично він був вибитий із нормальної життєвої колії. Для доведення своєї невинуватості змушений був відпрошуватися з роботи для того, щоб займатися пошуками адвокатів та звертатися до них за правовою допомогою. Він є працівником ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ», проживає в сільській місцевості. Інформація щодо нього про притягнення до відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння дискредитувала його в очах співробітників та односельців, тому що показувала його як особу, що зловживає спиртними напоями та схильна до правопорушень. Він відчуває себе несправедливо приниженим та морально подавленим. Така негативна інформація щодо нього стала причиною постійного хвилювання, призвела до безсоння та нервозності, тому він змушений тривалий час приймати заспокійливі медичні препарати.

Наведені ним факти і докази доводять, що неправомірними діями працівникам поліції йому завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу, свідчить про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно.

З урахуванням конкретних обставин, завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в 70 000 грн.

Ухвалою від 05.02.2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Ухвалою від 16.02.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачам запропоновано подати відзив на позовну заяву.

04.03.2024 року представником відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і докази втрати чи погіршення таких зав`язків, стану та стосунків.

Представником відповідача Державної казначейської служби України відзив на позовну заяву не наданий.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 12 березня 2023 року інспектором СРПП ВП №1 Новомосковського РВП лейтенантом поліції Федоровим Р.Р. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №033827 відносно ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого 12.03.2023 року о 12 годин 40 хвилин в с.Чернеччина по вул.Центральна, 50, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Богдан 211010, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідка, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року у справі №179/409/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що незаконне притягнення працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП завдало йому значної моральної шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статей 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон) передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18), зроблений висновок, що «на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 158/272/21 (провадження № 61-12280св21), зазначено, що «цивільним процесуальним закономвизначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, які полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів вказує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного цивільного суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного цивільного суду».

Таким чином, закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, окрім того, відшкодування шкоди здійснюється незалежно від вини.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника ГУНП в Дніпропетровській області про те, що сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність працівників поліції заподіяли позивачу моральну шкоду, та позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б вказували на завдання йому фізичних чи душевних страждань, або інших негативних явищ, внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилаючись у відзиві на позовну заяву на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 312/262/18 (провадження № 61-14401св19), представник відповідача не враховує правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 19000сво18).

З огляду на наведене, враховуючи, що внаслідок незаконних дій правоохоронних органів, позивач зазнав душевних страждань, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є законними та обґрунтованими.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), визначаючи розмір відшкодування суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

ЄСПЛ зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Визначаючи розмір морального відшкодування, суд, з урахуванням фактичних обставин справи, принципів розумності, співмірності та справедливості, вважає обґрунтованим та достатнім розмір компенсації моральної шкоди у сумі 5 000 грн.

Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, головного управління національної поліції в Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень компенсації моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Державна казначейська служба України, , місцезнаходження, 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, буд.6

Відповідач Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: м.Дніпро, проща Троїцька, 20а.

Повний текст рішення суду складений 26.04.2024 року.

Суддя О.Ю. Кравченко