Провадження № 22-ц/802/329/24 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Осіпука В. В., Матвійчук Л. В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Світлана Олександрівна, до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою відповідача Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Горохівського районного суду Волинської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

29 листопада 2023 року відповідач ПОСП імені Івана Франка подало заяву про забезпечення доказів у даній справі, яка ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року визнана неподаною та повернута заявнику. Дану ухвалу суду оскаржив в апеляційному порядку відповідач Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство імені Івана Франка.

26 січня 2024 року на адресу Горохівського районного суду Волинської області надійшла ухвала Волинського апеляційного суду про витребування матеріалів цивільної справи №161/16232/23 у зв`язку із надходженням апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року зупинено провадження, а цивільну справу №161/16232/23 (провадження №2/155/44/24) направлено до Волинського апеляційного суду, відповідно до ухвали Волинського апеляційного суду від 26 січня 2024 року.

Не погодившись із даною ухвалою суду, ПОСП імені Івана Франка подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду змінити в частині резолютивної частини щодо набрання ухвалою суду законної сили.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме вимог ч. 1 ст. 261 ЦПК України. Вказує, що оскаржувана ухвала суду відповідно до зазначеної норми закону набирає законної сили негайно після її проголошення, тобто 31 січня 2024 року. Разом з тим, судом не застосовано ч. 1 ст. 261 ЦПК України, тому з огляду на викладене вона підлягає зміні в цій частині.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, п. 14 ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про зупинення провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду оскаржена в частині зазначення порядку набрання законної сили ухвалами суду першої інстанції. Отже, в частині мотивів зупинення провадження ухвала суду першої інстанції на предмет законності та обґрунтованості апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки всі матеріали даної справи підлягають направленню до Волинського апеляційного суду, то провадження у справі слід зупинити. В резолютивній її частині судом зазначено, що ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції не у повній мірі є правильним.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

На основі принципу розумності запропоновано такий підхід до тлумачення як "метод чесного читання", тобто визначення застосування нормативного тексту до наявних обставин на основі того, як розумний читач, який повністю володіє мовою, зрозумів би текст на час його прийняття (див. окрему думку судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Крата В. І. від 05 вересня 2022 року в справі № 554/1924/20 (провадження № 61-13340сво21).

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження (частина перша статті 260 ЦПК України).

Зазначення строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження є обов`язковим елементом резолютивної частини ухвали суду, а тому незазначення в судовому рішенні строку і порядку набрання ним законної сили не є опискою у розумінні частини першої статті 269 ЦПК України та не може бути виправлено судом (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 761/13085/14-ц).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) (стаття 261 ЦПК України).

Тлумачення статті 261 ЦПК України, з урахуванням принципу розумності та "методу чесного читання", свідчить, що у частині першій статті 261 ЦПК України передбачено загальне правило для всіх судових рішень, які постановлюються у формі ухвали. Ухвала суду набирає законної сили за правилами, передбаченими для рішення суду (стаття 273 ЦПК України), тільки в тому випадку, коли для конкретного виду ухвал це прямо передбачено процесуальним законом (статті 460, 479, 480, 487 ЦПК України). Можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції при цьому значення не має і на момент набрання нею законної сили не впливає.

Тобто, ухвала суду за результатами вирішення питання на основі п. 15.10, п. 15.12 Перехідних Положень ЦПК України набирає законної сили за правилами статті 261 ЦПК України. Нормами даного розділу не встановлено іншого порядку набрання законної сили ухвалами, які постановляються за наслідками розгляду окремих питань, які регулюються розділом ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції в ухвалі від 31 січня 2024 року помилково визначив у її резолютивній частині порядок набрання ухвалою законної сили, тим самим не дотримався вимог ст. 260, 261 ЦПК України.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не врахував, що стаття 261 ЦПК України встановлює загальне правило для всіх судових рішень, які постановлюються у формі ухвал, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Тому оскаржена ухвала від 31 січня 2024 року набирає законної сили відповідно до статті 261 ЦПК України.

З урахуванням того, що зазначена ухвала суду була проголошена в судовому засіданні, то вона набрала законної сили негайно після її проголошення. Тому ухвалу суду першої інстанції від 31 січня 2024 року слід змінити її резолютивну частину в частині визначення порядку набрання нею законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити судове рішення.

Статтею 376 ЦПК України передбачено підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 117, 268, 367-369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка задовольнити.

Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року змінити, виклавши п`ятий абзац її резолютивної частини в такій редакції: "Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення".

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 березня 2024 року.

Головуючий

Судді