Справа № 212/274/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участі відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2023 року, засобами поштового зв`язку, позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ОСОБА_1 є її батьком. Зазначила, що з 08.09.2023 вона навчається в Університеті «Коменського» в Братиславі (Словацька Республіка», є студенткою першого курсу, денної форми навчання. Вказала, що стипендію вона не отримує, доходу не має, відповідач офіційно працевлаштований, на утриманні у відповідача ніхто не перебуває. Зазначила, що вона потребує значно більше матеріальних благ, відповідач зобов`язаний брати участь в її утриманні, та має на це можливість.

Ухвалою судді від 17 січня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, розгляд справи призначено на 12 лютого 2024 року.

12 лютого 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, у якому він просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, безпідставною, надані докази є неналежними. Вказав, що позивач не має морального права звертатись до суду про стягнення аліментів з батька, оскільки в свою чергу не дотримується вимог СК України. Зазначив, що дочка в червні 2022 року в односторонньому порядку перервала зв`язок з відповідачем, заблокувала свій телефон та сторінки в месенджерах, і спроби зв`язатися із позивачем впродовж наступного часу результату не дали. Зазначив, що надана позивачем довідка датована 08.09.2023- першим днем навчання, і позивач не доводить факту її навчання за результатами зимової сесії станом на день подання відповідачем відзиву, вважає зафіксовані в довідці відомості застарілими, та відповідно такими, що не дозволяють встановити дійсні обставини справи. Вказав, що з 26.02.2022 дати досягнення повноліття позивач не зверталась до відповідача з проханням про матеріальну підтримку, навмисно змоделювала ситуацію, яка дала підставу, для звернення до суду. Зазначив, що з огляду на спосіб життя позивача, види дозвілля, перелік видів допомоги від Словацької Республіки, які отримує позивач, відсутні підстави для стягнення з нього (відповідача) аліментів на користь позивача. Вказав, що твердження позивача про її потребу в значно більших матеріальних благах є безпідставними. Крім того, вказав, що на його утриманні перебувають літні батьки, які мають захворювання, які в свою чергу потребують значних матеріальних витрат. Також, вважав, що надані позивачем переклади документів, оформлені неналежним чином, і не можуть прийматись як докази.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов. Також пояснив, що позивач не цікавиться його життям, яке є складним в період воєнного стану. Зазначив, що до повноліття дочки завжди сплачував аліменти у добровільному порядку, кожен місяць їздив до дочки, брав до себе на канікули. Пояснив, що в позовній заяві він не знайшов обґрунтування чому позивач звертається до суду.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 24 листопада 2009 року (а.с.8)

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №11180 від 02.07.2019 (а.с.7).

Відповідно до довідки про відвідування навчального закладу з перекладом зі словацької мови на українську мову встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою Університету Коменського в Братиславі, у 2023/2024 навчальному році є студенткою 1-го курсу навчальної програми «Тренерство» - денна форма навчання, бакалавріат, 1-го ступеня, зі стандартним терміном навчання 3 роки. На 1-й курс було зараховано 08 вересня 2023 року (а.с. 9-11).

Згідно до тимчасового притулку з перекладом зі словацької мови на українську мову встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає на території Словацької Республіки, і їй надано дозвіл на легальне перебування на території Словацької Республіки як іноземцю на період з 31.03.2022 до 04.03.2024 (а.с. 12-14).

Жодних інших доказів позивачем при зверненні до суду із позовом не надано, клопотань про витребування будь-яких доказів позивачем не заявлялось.

Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у справах №748/2340/17, 754/8666/18.

Звертаючись до суду із позовом позивач посилалась на те, що вона навчається, і у зв`язку з навчанням потребує додаткових матеріальних благ.

В якості доказів, в обґрунтування позовних вимог позивачем надано довідку про навчання, довідку про тимчасовий притулок, жодних інших доказів позивачем ані при зверненні до суду із позовом ані під час розгляду справи не надано, клопотань про витребування будь-яких доказів позивачем не заявлялось.

Суд зауважує, що сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення 23-річного віку не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов`язує обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину саме з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв`язку із витратами, пов`язаними з навчанням.

Враховуючи, що позивачем не доведено потреби у матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 191, 199 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 05 березня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко