Справа № 951/89/24
Провадження №2-о/951/19/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Книш Л. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Західноукраїнський національний університет про встановлення факту, що має юридичне значення

у с т а н о в и в:

підстава заяви (позиція заявниці): 29.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у якій зазначено заінтересовану особу: Західноукраїнський національний університет.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у 1985 році закінчила Тернопільський фінансово-економічний інститут (сьогодні - Західноукраїнський національний університет), та їй видано відповідний диплом, в якому неправильно зазначено по-батькові заявниці, а саме замість правильного « ОСОБА_2 » зазначено « ОСОБА_3 ». Остання звернулася до Західноукраїнського національного університету із заявою про виправлення помилки, на що їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Зазначила, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявниці для реалізації її пенсійних прав. Отож просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа диплому серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.1985 на ім`я ОСОБА_4 .

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 31.01.2024 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, згідно з якою заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а справу розглядати у її відсутності.

Позиція заінтересованої особи: представник Західноукраїнського національного університету О. Десятнюк у судове засідання не з`явилася, подала заяву, відповідно до змісту якої просить проводити розгляд справи без її участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14 березня 1996 року Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області, такий належить ОСОБА_1 /а.с. 3/.

Як видно із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 20.04.2023 Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 /а.с. 5/.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого повторно 20.04.2023 Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 » /а.с. 6/.

Згідно з диплому серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським фінансово-економічним інститутом 30.06.1985, такий виданий на ім`я ОСОБА_4 /а.с. 7/.

Як видно із архівної довідки Західноукраїнського національного університету, ОСОБА_4 дійсно була зарахована студенткою 1-го курсу денної форми навчання Тернопільського фінансово-економічного інституту згідно з наказом № 100-ст від 25.08.1981 /а.с. 9/.

Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст.ст. 12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Проте встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника.

Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995.

Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з вищевказаної постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Висновки суду за результатами заяви.

З урахуванням того, що факт встановлення належності правовстановлюючого документу про встановлення якого просить заявниця, підтверджуються матеріалами даної справи, а встановлення такого факту є необхідним заявниці для оформлення пенсійних прав, суд дойшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги слід задоволити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 293, 294, 315 ЦПК України

у х в а л и в:

задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Західноукраїнський національний університет про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа диплому серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.1985 на ім`я ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 20.03.202 4.

Повне найменування сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , дані паспорта: серія НОМЕР_2 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 14.03.1996;

заінтересована особа Західноукраїнський національний університет; місцезнаходження: вул. Львівська, 11, м. Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільська область; .

Суддя О. Б. Гриновець