Справа № 347/151/24
Провадження № 2/347/248/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

28 березня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

з участю:

секретаря Мошулі Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

19.01.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями після смерті чоловіка є вона та їх дочка ОСОБА_2 , відповідачка по справі. Спадщину після смерті чоловіка прийняла лише вона. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та трьох земельних ділянок розташованих в смт. Яблунів, Косівського району. Проте, при зверненні до приватного нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, що стало підставою для звернення до суду. З цих підстав, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, а справу просить розглядати без її участі (а.с.3).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надавала.

Судом також розміщувалось оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 07.03.2024 року (а.с.32).

Ухвалою суду від 07.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2024 року (а.с.36).

Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/151/24 відповідача ОСОБА_2 (а.с.33, 37).

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення (а.с.35, 39), про причини неявки суд не повідомила та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подавала, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 з 16.06.1984 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 16.06.1984 року (а.с.9).

У даному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.12.1992 року (а.с.7), яка після повторного укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 »,про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки та батько відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 09.11.2021 року виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с.10), та підтверджує факт відкриття спадщини на належне йому майно.

21.09.2022 року приватним нотаріусом Косівського РНО Григорчук З.Р. позивачці ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 до всього майна зазначеного у свідоцтві, в тому числі з урахуванням 1/2 частки від якої відмовилась дочка спадкодавця ОСОБА_7 , а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.11).

Окрім вказаного майна, до спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входило три земельні ділянки, а саме: земельна ділянка площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер №:02:002:0236, що розташована по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер №:02:002:0237, що розташована по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер №:03:001:0175, що розташована по в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копіями Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку про формування вказаних земельних ділянок на ім?я ОСОБА_3 (а.с.12-17) та копіями Рішення п?ятої сесії сьомого демократичного скликання Яблунівської селищної ради від 31.03.2016 року про затвердження ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на вищевказані земельні ділянки (а.с.18-20).

Як видно із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2023 року, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, у зв"язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.21-22).

Відповідно до висновку про вартість об?єкта оцінки за №03 від 15.01.2024 року, ринкова вартість житлового будинку і земельних ділянок площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с-щі Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, становить 94322 грн. (а.с.23).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до частини першої та другої статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В пункті п.3.3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.

Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка/батька ОСОБА_3 . При цьому, позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка, а саме, на житловий будинок в цілому, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки дочка відмовилась від прийняття у спадок після смерті батька своєї частки у вказаному майні. Окрім цього, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 на підставі рішення Яблунівської селищної ради входило три земельні ділянки, що розташовані в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області. Однак, за життя ОСОБА_3 не встиг належним чином оформити своє право на вказані об?єкти нерухомості, в зв?язку із чим його спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що спадкодавець ОСОБА_3 за життя володів вищезазначеним майном, а спадкоємець ОСОБА_1 є його спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, спору щодо спадкового майна немає, однак оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим її право підлягає захисту у судовому порядку.

На підставі наведеного, ст.ст.392, 1216, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 200, 223, 247, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельні ділянки, а саме, на:

- земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:002:0236, що розташована по АДРЕСА_1 ,

- земельну ділянку площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0237, що розташована по АДРЕСА_1 , та

- земельну ділянку площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0175, що розташована в селищі Яблунів, урочище Насарат, Косівського району, Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28 березня 2024 року.

Суддя Ю.С. Кіцула