Справа № 373/366/24
Номер провадження 2/373/405/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 березня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.

за участі:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/366/24 за позовом ОСОБА_2 до Циблівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_2 та просить встановити останньому додатковий строк тривалістю в три місяці, з моменту набрання судовим рішенням у справі законної сили для подання заяви про прийняття спадщини зазаповітом, яка відрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його матері - ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи вимоги про поважність пропущеного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт на користь позивача. Про існування заповіту йому було невідомо.

До нотаріуса з питанням прийняття спадщини ОСОБА_2 звернувся 13.06.2023 року, і отримав відмову у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Пропуск строку для прийняття спадщини визначений статтею 1270 ЦК України, позивач обґрунтовує поганами стосунками із матір`ю. Вказує, що останні 2 роки вони не спілкувались і він не знав про наявність заповіту. Про заповіт дізнався від сільської ради, де брав довідки.

В судовому засіданні позивач та його представник вказали, що ОСОБА_2 не був обізнаний про наявність заповіту, через погані стосунки із матір`ю. Після смерті ОСОБА_3 позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки його дружна в грудні 2022 чи у січні 2023 року відвідувала сільську раду після смерті ОСОБА_3 де їй повідомили, що згідно із постановою КМУ № 164 від 02.06.2022 прийняття спадщини відтерміновується на чотири місяці, а загальний строк для прийняття спадщини продовжили до десяти місяців. Почувши це від дружини, позивач вирішив не поспішати. До нотаріуса ОСОБА_2 звернувся у червні 2023 року, і отримавши відмову звернувся до суду. Вважають ці причини пропуску законодавчо визначеного строку для прийняття спадщини поважними. Просять задовольнити позов.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 20.02.2024 було відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

В підготовче засідання представник відповідача направив письмову заяву в якій просив справу розглядати за їх відсутності. Позовні вимоги визнав.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Інших спадкоємців (зі слів позивача) немає. Клопотань про витребування доказів та залучення інших осіб від сторін не надходило.

Ухвалою від 14 березня 2024 року справа призначена до судового розгляду.

Представник відповідача в судові засідання не з`являвся. Направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив слухати справу за відсутності представника сільської ради.

Відзив на позов до суду не надходив.

Суд проводив заочний розгляд справи в порядку ст.ст. 280-283 ЦПК України.

З наданих суду копій письмових доказів вбачається наступне.

З свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 15.05.1982 вбачається, що матір`ю позивача - ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (а.с. 7).

Факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Згідно із копією заповіту від 19.03.2009, засвідченого секретарем виконкому Лецьківської сільської ради ОСОБА_4 (зареєстрованого в реєстрі за №8), ОСОБА_3 , заповіла ОСОБА_2 все належне їй майно (а.с.9).

Позивач із покійною матір`ю проживали за різними адресами. ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 (спадкодавець), проживала в тому ж селі по АДРЕСА_2 (а.с. 10-11).

З відповіді приватного нотаріуса ЦМУМЮ Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Оксани Воробей вих. №123-01-16 від 13.06.2023 року на усний запит ОСОБА_2 , щодо інформації про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 вбачається, що позивач пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини, що унеможливлює заведення спадкової справи і роз`яснює йому право на звернення до суду. Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась (а.с.12).

Норми права, що підлягають до застосування.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За частиною 3 вказаної вище норми Закону, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна позиція міститься і в Постанові Пленуму Верховного Суду України, зокрема в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» де роз`яснено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку, для подання заяви про прийняття спадщини.

Висновки суду.

Позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем.

Позивач знав про відкриття спадщини.

Позиція сторони позивача про причини пропуску строку для прийняття спадщини зводяться до двох обставин: необізнаність ОСОБА_2 про наявність заповіту, та тлумачення підзаконного нормативного акту, щодо продовження строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Щодо позиції позивача та його представника, то дійсно, у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 викладена правова позиція, згідно із якою поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є зокрема, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту.

Між тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 квітня 2020 року у справі № 755/21472/15-ц (провадження № 61-1765св19) зроблений висновок, що «висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 стосуються спорів за участю спадкоємців за заповітом, які не належать до спадкоємців заповідача першої черги за законом, тобто стосуються обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 671/308/20 (провадження № 61-16392св20) дійшов висновку, що «законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, для визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною, суду слід надавати докази в підтвердження об`єктивних, непереборних і істотних труднощів позивача для своєчасного прийняття спадщини після смерті його матері, чого в даному випадку зроблено не було.

Натомість у цій справі ОСОБА_2 , є спадкоємцем першої черги за законом, а тому мав звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини своєчасно й без урахування обставин існування заповіту, у зв`язку з чим незнання позивача про існування заповіту не свідчить про поважність пропуску строку на прийняття спадщини.

Обставини невірного тлумачення Закону наведені позивачем, є реалізацією волевиявлення спадкоємця і також не відносяться до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини в розумінні ч.3 ст. 1272 ЦК України, оскільки не пов`язане із фактичною неможливістю своєчасного звернення до нотаріуса із відповідною заявою.

Окрім цього, Постанова КМУ №164, була ухвалена 02.06.2022, а п. 3 цієї Постанови на яку посилаються позивач і його представник виключено на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023. До нотаріуса позивач звертався у червні 2023. До суду ж із питанням про визначення додаткового строку про прийняття спадщини ОСОБА_2 звернувся 20.02.2024.

Відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити, оскільки у позивача право на спадкування майна померлої матері виникло як на підставі заповіту (про необізнаність щодо якого вказує позивач), так і на підставі закону, як спадкоємця першої черги. Незнання про наявність заповіту не перешкоджало позивачу реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, проте він цього не зробив при відсутності поважних причин, які би перешкоджали подачі відповідної заяви до нотаріуса. Невірне застосування норм закону (в даному випадку Постанови КМУ №164), про що вказують позивач і його представник, також не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки продовження процесуального строку було встановлено КМУ з метою захисту прав і інтересів спадкоємців, які в період воєнного стану з поважних причин не встигли подати заяву в визначений законом шестимісячний строк, втім і продовжений дією зазначеної постанови строк позивачем пропущено. При цьому жодної причини, яка б об`єктивно унеможливлювала звернення ОСОБА_2 до нотаріуса, як спадкоємця першої черги, із заявою про прийняття спадщини суду не наведено. За таких умов у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 лютого 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 61-13557св23).

Сплачений позивачем, при звернення до суду, судовий збір - поверненню не підлягає в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 1268, 1272 ЦК України, ст. 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Циблівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Циблівська сільська рада, юридисна адреса: Київська область, Бориспільський район, с. Циблі, вул. Шевченка, 41.

Повний текст судового рішення складений 28.03.2024.

Суддя І.О. Опанасюк