Справа № 148/983/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В., отримавши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум», інша особа: Тульчинський відділ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне Товариство «Ідея Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум», інша особа: Тульчинський відділ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне Товариство «Ідея Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що дана справа не підсудна Тульчинському районному суду Вінницької області і подана з порушенням правил підсудності, виходячи з наступного.

Підсудність у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Так, виконавчі дії провадяться державним або приватним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з матеріалами заяви, боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомостей про місцезнаходження майна ОСОБА_1 або його роботи на території Тульчинського району, які входять до поняття «місце виконання рішення», матеріали заяви не містять.

Місцезнаходження Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції -не є місцем виконання виконавчого напису нотаріуса № 1367 від 20.03.2019.

Таким чином, визначаючи підсудність даної заяви про заміну сторони, заявник помилково виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису є місцезнаходження Тульчинського відділу ДВС.

Отже, суд приходить до висновку про те, що вказана справа не підсудна Тульчинському районному суду Вінницької області та підлягає передачі до суду за місцем проживання боржника, яке також входить до поняття «місце виконання рішення».

У зв`язку з вищевикладеним, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум», інша особа: Тульчинський відділ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне Товариство «Ідея Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчого провадження, слід передати за підсудністю до Томашпільського районного суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. 27, 31, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум», інша особа: Тульчинський відділ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне Товариство «Ідея Банк», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчого провадження, передати за підсудністю на розгляд до Томашпільського районного суду Вінницької області, місцезнаходження якого за адресою: вул. Ігоря Гаврилюка, 57, смт. Томашпіль, Тульчинський район Вінницька область, 24200.

Копію ухвали до відома направити представнику заявника.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: