Провадження № 2/522/967/24
УХВАЛА

14 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду 06.09.2023 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості4 734 244,96 грн .

Матеріали отримано суддею 07.09.2023 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №221391 від 11.09.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 04.03.1997 року за адресою: АДРЕСА_1 .

До суду 25.09.2023 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З 25.09.2023 року по 29.09.2023 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці.

Зазначену відповідь суддя отримала 02.10.2023 року.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року провадження у справі було відкрито та підготовче засідання було призначено на 06.11.2023 року.

У підготовче засідання 06.11.2023 року з`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Представник позивача зазначив, що ним було подано клопотання про збільшення та зменшення позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 просила відкласти розгляд справи для ознайомлення та подачі заперечень.

Розгляд справи відкладено на 04.12.2023 року.

До суду 06.11.2023 року надійшло клопотання представник позивача про збільшення та зменшення позовних вимог, згідно якого просив збільшити позовні вимог, а саме стягнути пеню у розмірі 721 840,02 грн., 3 % річних-45 336,68 грн., неустоку-2 279 212,96 грн. та зменшити позовні вимоги у частині стягнення, а саме заборгованоісті-533 783,04 грн., штрафу 10% - 50 783,22 грн., інфляційних нарахувань- 190 150,52 грн., тобто загальна сума стчгнення-3 821 106,44 грн.

У підготовче засідання 04.12.2023 рокуз`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача зазначив, що ним було подано клопотання про зміну предмету позову.

Представник ОСОБА_5 просила відкласти розгляд справи для ознайомлення та висловлення своєї думки.

Розгляд справи відкладено на 22.01.2024 року.

До суду 04.12.2023 року надійшло клопотання представник позивача про зміну предмету позову.

У підготовче засідання 22.01.2024 року з`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 надав клопотання про відкладення розгляду справи. Сторони не заперечували проти відкладення.

Розгляд справи відкладено на 04.03.2024 року.

У підготовче засідання 04.03.2024 рокуз`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 .

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 просив прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», третя особа ОСОБА_3 ,про застосування наслідків нікчемності до договору лізингу та застосування наслідків недійсності до договору поруки.

Представник позивача просив час для ознайомлення та подачі заперечень.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представник позивача та відклав розгляд справи на 14.03.2024 року.

У підготовче засідання 14.03.2024 року з`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 .

Представник позивача підтримав подані клопотання про збільшення та зменшення позовних вимог та потім про зміну предмету позову. Представники відповідачів не заперечували проти задоволення клопотання про збільшення та зменшення позовних вимог.

Представник позивача пояснив, що зміна предмету позову відбулась через вилучення об`єкту лізингу. Також просив спочатку просив розглянути послідовно всі його клопотання.

Представник ОСОБА_5 щодо зміни предмету позову зазначила, що це є фактично новий позов, оскільки заяви про збільшення та зменшення позовних вимог та зміну предмету позову подані одночасно та розглядаються одночасно.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 зазначив, що це інша підстава та предмет, тобто новий позов.

Представник позивача щодо зустрічного позову заперечував через пропущений строк на його подання.

Представники відповідачів зазначили, що строк не пропущений, оскільки позивач ще не прийнято остаточного варіанту позову.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року у щорічній відпустці, датою складення цього судового рішення є 25.03.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача та зустрічний позов ОСОБА_2 , суд вбачає наступне.

Щодо збільшення та зменшення позовних вимог.

З позовних вимог судом встановлено, що позивач просить:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача 4 734 244,96 грн, з яких:

-2 310 740,40 грн-заборгованість по сплаті лізингових платежів;

-228 478,96 грн.- штраф 10 %;

- 642 653,81 грн.- пеня;

-39 785,28 грн.-3 % річних;

-194 635,55 грн.-інфляційні нарахування;

-1 317 950,96 грн.-неустойка»

Відповідно до клопотання від 06.11.2023 року про збільшення та зменшення позовних вимог позивач просить прийняти збільшення розміру:

-пені-721 840,02 грн.;

-3 % річних-45 336,68 грн.;

-неустойки-2 279 212,96 грн.

та зменшення розміру:

-заборгованості по сплаті лізингових платежів-533 783,04 грн.;

-штраф 10 % 50 783,22 грн.;

-інфляційні нарахування-190 150,52 грн.;

-розмір майбутніх лізингових платежів-0,00 грн.

У загальному заборгованість з урахуванням збільшення та зменшення позовних вимог складає 3 821 106,44 грн.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Вимоги ч. 5 ст. 49 ЦПК України заявниками виконано в повному обсязі, що підтверджується квитанціями.

Питання про закриття підготовчого провадження у справі на даний час не вирішувалося та справа до розгляду по суті не призначалася.

З урахуванням зазначеного та беручи до уваги зміст поданого представником позивача клопотання про збільшення та зменшення позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача та прийняти до розгляду вказану заяву.

Щодо зустрічного позову.

Статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовних вимог зустрічного позову судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовну вимогою майновою характеру (застосування наслідків нікчемності до договору лізингу та стягнення суми платежів у розмірі 2 180 815,41 грн.) та позовною вимогою немайнового характеру (застосування наслідків недійсності до договору поруки).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання позову становить 1 211,20 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання позову становить 15 140 грн.

ОСОБА_2 просить стягнути суму платежів у розмірі 2 180 815,41 грн.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що позовна заява була подана фізичною особою у 2024 році, отже позивачу за подання до суду зустрічного позову слід було сплатити судовий збір у сумі 15 140 грн.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що позовна заява була подана фізичною особою у 2024 році, а прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році складає 3 028 грн., отже позивачу за подання до суду зустрічного позову слід було сплатити судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Між тим, доказів сплати судового збору позивачем до позову не додано.

Позивач у позові просить звільнити його від сплати судового збору згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Суддя, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшов до висновку про те, що заява позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, враховуючи наступні підстави.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У позовній заяві позивач зазначає, що відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, базуються на підставі виконання договору лізингу, то як і відносини по схожим за своєю суттю кредитним договорам, вони підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Разом з тим, суб`єктами відповідальності за шкоду є лише суб`єкти господарювання, якими в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виступають:

-виконавець-суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги;

-виробник-суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар;

-продавец -суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації;

Аналіз наведених норм свідчить про те, що відносини, які випливають із укладання договору лізингу та договору поруки, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Виходячи з викладеного, посилання позивача, як підставу звільнення від сплати судового збору на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», є безпідставним.

Між тим, звільнення судом від сплати судового збору є правом у виняткових випадках, а не обов`язком суду.

Право на доступ до суду, тобто право кожного на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції. Другим елементом права на суд є право розраховувати на розгляд спору судом по суті. Згідно до конвенційної практики Європейського суду право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, які повинні також бути пропорційними, тобто щоб законна мета застосованого обмеження не зводила нанівець зміст конвенційного права на суд. Серед легітимних обмежень права на доступ до суду у практиці Європейського суду визнаються: необхідність сплачувати судовий збір за подачу заяви чи скарги (рішення по справі «Креуз проти Польщі», «Толстой-Мілославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy Miloslavsky v. United Kingdom) від 13.07.1995р.).

Згідно зі п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

При цьому, суд звертає увагу позивача (відповідача), що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Таким чином, враховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України , протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків зустрічного позову позивачу слід:

- сплатити судовий збір у розмірі 15 140 грн.;

- сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без руху через несплату судового збору та надання ОСОБА_2 строку для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 42, 43, 44, 45, 48, 49, 175, 177, 185, 193, 197, 247, 258, 260, 268, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» про збільшення та зменшення позовних вимог- задовольнити.

Прийняти до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі збільшеним та зменшеним розміром позовних вимог від 06.11.2023 року.

Встановити строк для подання відповідачами письмового відзиву на позовну заяву зі збільшеним та зменшеним розміром позовних вимог протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, з урахуванням вимог ст.ст. 178, 191 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів має бути надіслана відповідачем іншим учасникам справи.

Роз`яснити позивачу його право протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву на позовну заяву зі збільшеним розміром позовних вимог подати до суду відповідь на відзив, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу відповідача та третьої особи, а відповідач протягом п`яти днів має право подати свої заперечення з дотриманням вимог ст. ст. 178, 179, 180 ЦПК України.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи: заява; відзив на заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС», третя особа ОСОБА_3 , про застосування наслідків нікчемності до договору лізингу та застосування наслідків недійсності до договору поруки - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 25.03.2024 року.

Суддя Домусчі Л.В.