Справа № 567/2394/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м.Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю представника позивачки - адвоката Оліферук Ж.А.

представника відповідача - адвоката Януля В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

До Острозького районного суду звернулась представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Оліферук Ж.А. з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року у справі № 567/733/18, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначає, що позивачка та відповідач з 07.08.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 20.11.2017 року у справі № 567/765/17.

31.12.2019 року позивачка вдруге одружилася, у зв`язку з чим змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою.

Відповідач будь-якої участі у житті сина не приймає, окрім щомісячної сплати аліментів у розмірі 1500 грн., які були стягнуті з нього на підставі рішення Острозького районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року у справі № 567/733/18.

Вказує, що визначений до стягнення з відповідача розмір аліментів 1 500 грн. на дитину щомісячно, не давав і на даний час не дає можливості позивачці на належному рівні утримувати дитину. Зазначений розмір аліментів на даний час покриває витрати позивачки на харчування дитини на 2-3 дні, або ж покриває витрати на навчання, гуртки сина на тиждень. Вважає, що позивачка перебуває у нерівному становищі з відповідачем при виконанні обов`язку з утримання малолітнього сина. Необхідність нести зростаючі витрати на утримання дитини внаслідок зростання споживчих цін на товари і послуги, зростаючі витрати для утримання та розвитку дитини об`єктивно призводять до погіршення її матеріального становища та покладають на неї надмірний фінансовий тягар.

З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини змінився майновий стан та сімейне становище обох сторін.

Зазначає, що при визначенні розміру аліментів позивачка керується дійсними потребами дитини та вимогами ст.182 СК України, і вважає, що аліменти у розмірі 6 000 грн. є справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку сина.

Вказує, що позивачка вдруге одружилася та у новому шлюбі народила сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не працює.

Спільний з відповідачем син ОСОБА_7 розвивається та потребує посиленого харчування, зміни сезонного одягу, організації дозвілля, відвідування загальноосвітньої школи, репетиторів з англійської, математики, української мови, потребує лікування та оздоровлення.

Вказує, що малолітній ОСОБА_7 відвідує футбольну секцію, приймає участь у змаганнях, футбольних турнірах, у зв`язку з чим потребує витрат з оплати тренувань, проїзду на змагання, придбання спортивного взуття та форми відповідно до пори року. Дитина також відвідує курси англійської мови двічі на тиждень, відвідує репетиторів з української мови та математики.

Зазначає, що протягом року дитина неодноразово хворіла, у зв`язку з чим позивачка понесла витрати. Окрім того, згідно з виписки із медичної амбулаторної карти ОСОБА_3 , 2013 р.н., останній має захворювання «кіста Бейкера зліва», вкорочення лівої ноги на 08 см., сколіоз грудного відділу хребта, у зв`язку з чим потребує ортопедичного взуття, ЛФК, масажу стоп, вправи на розвиток м`язів, масажі. Позивачка виконує рекомендації лікарів, у зв`язку з чим несе фінансові витрати, розмір яких не покривається аліментами відповідача.

Вказує, що дитина потребує розвиваючих ігор, підручників, спортивного інвентарю, та позивачка купила сину велосипед, самокат, футбольні м`ячі, на придбання яких відповідач грошових коштів не надав.

Зазначає, що на даний час матеріальний стан відповідача покращився у порівнянні з періодом, в якому було прийнято судове рішення про стягнення з нього аліментів. Відповідач за віком та станом здоров`я працездатний, інших дітей не має, у нього в користуванні та володінні перебуває рухоме і нерухоме майно, зокрема, квартира у АДРЕСА_1 та земельні ділянки, які він здає в оренду та отримує дохід.

Вказує, що відповідач займається продажем автомобілів та час від часу змінює їх, користуючись одночасно не одним транспортним засобом, та несе витрати з їх утримання та обслуговування.

Вважає, що спосіб життя відповідача свідчить про те, що він має неофіційний дохід у значному розмірі, який дає йому можливість регулярно подорожувати, інформацію про що він поширює в соціальних мережах, де ділиться публікаціями про відвідування країн Білорусії, Туреччини, Амстердаму, тощо, крім того відпочиває на курорті Буковель, відвідує ресторани, публікує оголошення про продаж автомобілів, зазначаючи себе продавцем, що підтверджується інформацією, викладеною відповідачем на своїй сторінці в соціальній мережі Інстаграм.

Вважає, що наведені обставини вказують на те, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, а ніж визначений судом до стягнення у 2018 році.

При визначенні більшого розміру аліментів просить врахувати розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з моменту ухвалення судого рішення про стягнення аліментів збільшився.

Посилаючись на вищевказані обставини, вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 25.10.2018р. у цивільній справі №567/733/18 може бути збільшений, та визначений у розмірі 6 000 грн., що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку спільного з відповідачем сина ОСОБА_3 , що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 09.01.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року задоволено клопотання відповідача та постановлено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з участю сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 частково визнав позовні вимоги в мінімальному розмірі, визначеному законом (50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) - 1598 грн., мотивуючи тим, що підстави для збільшення до стягнення аліментів у заявленому позивачкою розмірі відсутні. При цьому вказав, що його матеріальне та сімейне становище після ухвалення Острозьким районним судом рішення про стягнення з нього аліментів не покращилось. Зазначає, що доводи позивачки про наявність у нього об`єктів нерухомого та рухомого майна не заслуговують на увагу, оскільки квартира в АДРЕСА_2 та земельні ділянки перебували у його власності на час ухвалення рішення суду. Вказує, що твердження позивачки про отримання ним доходу від продажу автомобілів, спосіб життя, відпочинок за кордоном не є обставинами, які впливають на збільшення розміру аліментів у розумінні ст.192 СК України. Зазначає, що він не отримує регулярного доходу, відтак відсутні відстави для зміни розміру стягуваних аліментів.

Зазначає, що позивачка не надала доказів погіршення її матеріального становища. Вважає, що сімейне становище позивачки навпаки покращилось, оскільки вона вдруге одружилась.

Вказує, що доводи позивачки щодо понесених нею витрат на утримання сина (відвідування дитячого табору, футбольної секції, курсів англійської мови, святкування дня народження, лікування, купівля одягу, інших речей) не є обставинами, з якими ст.192 СК України пов`язує можливість збільшення розміру аліментів. Він не спроможний сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі, який не тільки перевищує мінімальний розмір аліментів, визначений законом, а й рекомендований розмір - 3 196 грн., так як він не має постійного місця роботи та регулярного доходу.

Зазначає, що у нього на утриманні перебуває батько ОСОБА_8 , який є пенсіонером та якому встановлено першу групу інвалідності, за яким він здійснює догляд та надає йому допомогу.

Вказує, що на даний час він перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради та отримує компенсацію як особа, яка надає соціальні послуги для ОСОБА_8 .

Вважає за можливе сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, який становить 1 598 грн., що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В поданій до суду відповіді на відзив представник позивачки - адвокат Оліферук Ж.А. зазначає, що відповідач в поданому до суду відзиві частково визнав позов про збільшення аліментів на 98 грн. та згідний сплачувати 1 598 грн., які вважає необхідними та достатніми для гармонійного розвитку дитини. Вказує, що дитина постійно потребує зміни сезонного одягу, витрат на освіту, організацію дозвілля, інтелектуальний та фізичний розвиток, спорт, на лікування існуючого захворювання та його профілактику, на гігієну, на організацію побуту, тощо.

Вказує, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Доводи відповідача про недостатність у нього коштів не заслуговують на увагу. У батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна розміру доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, позивачка, як одержувач аліментів, обґрунтовано звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, оскільки погіршилося її матеріальне становище, збільшилась кількість утриманців - народився ще один син, відсутність доходу у зв`язку із здійсненням догляду за другою дитиною, змінився її сімейний стан - вийшла заміж, погіршився стан здоров`я дитини - діагностовано «кісту ОСОБА_9 », а також змінились інші істотні обставини, про які зазначено у позові.

Крім того, покращилося матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, останній має у власності нерухоме майно (будинок, квартиру, лазню з кімнатами відпочинку), з якого отримує дохід, та зазначене майно не бралось до уваги судом при ухваленні рішення у 2018 році. Відповідач має у власності земельні ділянки, від яких отримує дохід з 2022 року у вигляді орендної плати, також спосіб життя відповідача дає зрозуміти, що матеріальне становище відповідача не те, що змінилось, а значно покращилось, оскільки він подорожує, відпочиває, відвідує кафе, ресторани, неофіційно займається прибутковою діяльністю з продажу автомобілів, сам керує транспортними засобами, які змушений технічно обслуговувати та нести витрати на пальне. Відповідач з 2018 року по даний час не відвідував дитину, не брав участі в його утриманні та вихованні, не ніс жодних додаткових витрат по утриманню сина. Відповідач є здоровим і працездатним, має лише одного сина. Відповідач стверджує, що надає послуги з постійного догляду за батьком, в той час як останній проживає з дружиною (матір`ю відповідача) та має інших дітей, крім відповідача, та отримує пенсію по інвалідності, якою сам себе забезпечує. Вважає отримувані соціальні виплати відповідачем, як особою, яка надає соціальні послуги для ОСОБА_8 , способом уникнення від офіційного працевлаштування та мобілізації в умовах оголошеного в країні воєнного стану.

Вважає, що наведені фактичні обставини та надані позивачкою докази, а також правове обґрунтування заявленого позову, вказують на існування підстав для задоволення позову в повному розмірі та збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина до 6 000 грн. щомісячно.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час судового розгляду була повідомлена належним чином.

Представник позивачки - адвокат Оліферук Ж.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити в повному обсязі та збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 до 6 000 грн. щомісячно.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача - адвокат Януль В.С. в судовому засіданнізаперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, заслухавши доводи представників сторін, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року, який було розірвано згідно рішення Острозького районного суду від 14.02.2018р.

Під час шлюбу у позивачки та відповідача народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року у справі № 567/733/13 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.06.2018 року та до досягнення сином повноліття (а.с.6-8).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу 31.12.2019 року вдруге одружилася та змінила прізвище на « ОСОБА_5 », та у другому шлюбі у неї народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 31.12.2019 року та свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 від 30.12.2021 року (а.с.4-5).

Позивачка ОСОБА_1 не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом ФОП ОСОБА_11 № 5 від 20.02.2022 року (а.с.9).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 20.02.2024 року позивачка ОСОБА_1 за період з січня по березень 2023 року та з липня 2023 року по грудень 2023 року отримувала від управління праці та соціального захисту населення Острозької міської ради щомісяця по 860 грн. (а.с.75).

Відповідно до договору про надання інформаційно-консультативних послуг від 24.05.2021 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 05.06.2021 року малолітній ОСОБА_3 влітку 2021 року відвідував дитячий табір для молодших школярів «Юніор», та вартість перебування у таборі складала 4000 грн. (а.с.10-12).

Відповідно до довідки Острозької ДЮСШ № 86 від 07.07.2023 року, довідки ФОП ОСОБА_12 від 06.06.2023 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №291 від 30.06.2023 року, малолітній ОСОБА_3 з 2023 року відвідує заняття в Острозькій дитячо-юнацькій спортивній школі у секції футболу, а також відвідує двічі на тиждень платні курси англійської мови в Мовному центрі «Оксбридж» (а.с.13-16).

Судом встановлено, що в липні та вересні 2023 року позивачка придбала для сина ОСОБА_3 одяг на загальну вартість 5424 грн., що підтверджується фіскальними чеками від від 26.09.2023 року та від 20.07.2023 (а.с.17-18).

Згідно товарного чеку № 01 від 25.02.2023 року вартість святкування дня народження малолітнього ОСОБА_3 складала 3 200 грн. (а.с.19).

З виписки із медичної амбулаторної карти ОСОБА_3 , 2013 р.н., від 23.05.2023 року вбачається, що дитина має захворювання «кіста Бейкера зліва», вкорочення лівої ноги на 08 см., сколіоз грудного відділу хребта та потребує ортопедичного взуття, ЛФК, масажу стоп, вправи на розвиток м`язів, масажі (а.с.20).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.12.2023 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є власником 10 земельних ділянок з різним цільовим призначенням (для ведення особистого селянського господарства, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), розташованих на території Хорівської сільської ради Острозька ТГ Рівненського району Рівненської області, частина з яких перебуває в орендному користуванні ТОВ «РСН-ТРЕЙД», а також відповідач є власником житлового будинку, загальною площею 50,8 кв.м., у с.Хорів Острозька ТГ Рівненського району Рівненської області, квартири, загальною площею 69 кв.м., у м.Нетішин Хмельницької області, та приміщення лазні з кімнатами відпочинку, загальною площею 599 кв.м., в м.Острог Рівненського району Рівненської області (а.с.30-35).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 02.03.1989 р., відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьком вказаний ОСОБА_8 (а.с.52).

Згідно з довідкою управління праці та соціального захисту населення Острозької міської ради №152 від 24.01.2024 року відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку управління праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради та отримує з 01.08.2023 року по 31.07.2024 року компенсацію як особа, яка надає соціальні послуги для ОСОБА_8 (а.с.51).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної комісії серії 12 ААВ № 023934 від 16.12.2020 року та посвідчення серії НОМЕР_5 від 28.01.2021 року, батько відповідача ОСОБА_8 є інвалідом війни, якому встановлено 1 групу інвалідності, та останній потребує постійного стороннього догляду (а.с.53, 56).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 19.02.2024 року відповідач ОСОБА_2 за період з січня 2023 року по березень 2023 року отримував соціальну допомогу від управління праці та соціального захисту населення щомісяця по 939 грн., та за період з січня 2023 року по грудень 2023 року отримав оренду від ТОВ «РІТТЕР БІО АГРО» в розмірі 300 грн. (а.с.72).

В ході судового розгляду з доводів сторін та їх представників та досліджених доказів судом встановлено, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, інвалідності не має, отримує нерегулярний дохід, розмір якого відмовився вказати, зокрема з продажу автомобілів, що відповідачем не заперечується, також відповідач має у власності нерухоме майно, частина якого яке потребує утримання та понесення експлуатаційних витрат, а також сплати податку за нерухоме майно, відтак суд приходить до висновку, що відповідач має можливість працювати та сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж визначений рішенням Острозького районного суду від 25.10.2018 р., оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька.

З досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачка та відповідач разом не проживають, шлюб між ними розірвано, та їхній спільний син після розірвання шлюбу постійно проживає з позивачкою та фактично знаходиться на її одноособовому утриманні, між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди щодо порядку та способу участі останнього в утриманні дитини, з відповідача в примусовому порядку стягуються аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі, визначеному законодавством.

З доводів позивачки встановлено, що витрати на утримання дитини після ухвалення рішення суду від 25.10.2018 року зросли. Позивачка несе витрати не тільки для задоволення першочергових потреб дитини, але й для придбання ліків, придбання одягу, взуття, в тому числі спортивного, а також витрати, пов`язані з розвитком дитини, тощо.

На переконання суду, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини з урахуванням постійно зростаючих потреб дитини є недостатній для забезпечення належного утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як було вище встановлено судом, згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з часу винесення вищевказаного судового рішення змінилися обставини, які відповідно до вимог ст.182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, матеріальне становище позивачки, кількість осіб, які знаходяться на її утримані та стан здоров`я дитини.

Таким чином, з народженням у позивачки другої дитини у неї збільшилась кількість осіб, що знаходяться на її утриманні у порівнянні з кількістю осіб, що перебували на її утриманні на час ухвалення вищевказаного рішення суду, що призвело до зміни її матеріального становища, так як вона, отримує лише допомогу при народженні дитини, та позбавлена працювати у зв`язку з тим, що здійснює догляд за другою дитиною.

З доводів позивачки судом встановлено, що їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3 навчається у школі та відвідує секцію з футболу в Острозькій дитячо-юнацькій спортивній шкоді, відвідує курси англійської мови, користується послугами репетиторів з української мови та математики, у зв`язку з чим у позивачки збільшилися витрати на його утримання, зокрема у зв`язку з потребою дитини у нових підручниках, зошитах, канцелярському приладді тощо. Окрім того, дитина постійно потребує зміни сезонного одягу, витрат на освіту, організацію дозвілля, інтелектуальний та фізичний розвиток, спорт, лікування існуючого захворювання та його профілактику, та вказані обставини відповідачем не заперечуються.

З досліжених судом доказів встановлено, що відповідач здійснює догляд за батьком, який є інвалідом війни та якому встановлена 1 група інвалідності, інших непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні відповідача не має.

Відповідач ОСОБА_2 за віком та станом здоров`я працездатний, інших дітей окрім малолітнього сина ОСОБА_13 не має, в його володінні та користуванні перебуває рухоме та нерухоме майно, зокрема, значна кількість земельних ділянок, яке він має змогу передавати у платне користування та отримувати дохід, що свідчить про те, що з часу ухвалення судового рішення у відповідача змінився матеріальний стан.

З наданих позивачкою доказів судом встановлено, що спосіб життя, який веде відповідач ОСОБА_2 свідчить про те, що він отримує дохід, який дає йому можливість відпочивати та подорожувати, в тому числі за кордоном, що на переконання суду потребує, у порівняні зі стягуваними з нього аліментів, значних фінансових витрат.

А відтак з урахуванням вище встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини, та на переконання суду відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька.

На переконання суду, розмір стягуваних з відповідача аліментів у мінімально визначеному законом розмірі на утримання дитини, з урахуванням постійно зростаючих потреб дитини, є недостатнім для забезпечення належного утримання та всебічного розвитку дитини.

Беручи до уваги встановлені обставини справи суд приходить до переконання, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача є недостатнім та підлягає збільшенню, оскільки утримання малолітньої дитини у її віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням стану здоров`я дитини, необхідності збільшення витрат, існуючий розмір аліментів є недостатнім для задоволення розумних потреб дитини та забезпечення рівня її життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач доказів, які б спростовували доводи, наведені позивачкою, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, не надав, а відтак з урахуванням здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.12.2019р. у справі № 344/10971/16-ц, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини, та враховуючи зростаючі потреби дитини, та необхідність у лікуванні, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 3 000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його малолітнього сина, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка.

Позов про збільшення розміру аліментів був поданий 28.12.2023р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти у новому розмірі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.192 Сімейного кодексу України, ст.ст.5, 12, 13, 258, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , визначений рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2018 року у цивільній справі № 567/733/18 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь держави 1073,60 грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 березня 2024 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.