Справа № 944/1249/24
Провадження №2-з/944/12/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

28.03.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійснення права власності на земельну ділянку,

встановив:

26 березня 2024 року ОСОБА_1 подав до Яворівського районного суду Львівської області заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійснення права власності на земельну ділянку, у які просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,5638 га, кадастровий номер :03:000:0188, цільове призначення для ведення товарного та сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви зазначає, що 07 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні ним ОСОБА_1 права власності на успадковану земельну частку (пай) щодо земельної ділянку площею 0,5637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області шляхом:

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Яворівської райдержадміністрації від 01.03.2017 року за № 132/02-06 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» в частині надання такого дозволу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ0152704 площею 2,20 в умовних кадастрових гектарах;

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Яворівської райдержадміністрації від 17.07.2017 року за № 559/02-06 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_2 »;

визнати недійсним та скасувати речове право на земельну ділянку площею 0,5638 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0188, на ім?я відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із скасуванням державної реєстрації речового права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на таку земельну ділянку;

визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5638 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0188, із припиненням речового права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яких обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Обґрунтовуючи підстави вжиття заходів забезпечення позову зазначає, що предметом спору, серед іншого, є визнання недійсним та скасування речового права на земельну ділянку площею 0,5638 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0188, на ім?я відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із скасуванням державної реєстрації речового права на таку земельну ділянку. Тобто до ухвалення судового рішення по справі відповідач ОСОБА_2 являється власником спірної земельної ділянки з правом володіння, користування та розпорядженням останньою. Будучи титульним власником спірної земельної ділянки, відповідач ОСОБА_2 має можливість відчужити її в будь-який час будь-якій особі, відповідно існує реальна загроза ускладнення та невиконання можливого рішення суду про задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

Як встановив суд, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні ним ОСОБА_1 права власності на успадковану земельну частку (пай) щодо земельної ділянку площею 0,5637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області шляхом:

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Яворівської райдержадміністрації від 01.03.2017 року за № 132/02-06 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» в частині надання такого дозволу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ0152704 площею 2,20 в умовних кадастрових гектарах;

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Яворівської райдержадміністрації від 17.07.2017 року за № 559/02-06 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_2 »;

визнати недійсним та скасувати речове право на земельну ділянку площею 0,5638 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0188, на ім?я відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із скасуванням державної реєстрації речового права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на таку земельну ділянку;

визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5638 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0188, із припиненням речового права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яких обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Отже, предметом спору, зокрема, є визнання недійсним та скасування речового права на земельну ділянку площею 0,5638 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0188, на ім?я відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із скасуванням державної реєстрації речового права на таку земельну ділянку ОСОБА_3 , відповідно відповідач ОСОБА_2 має можливість відчужити її в будь-який час будь-якій особі.

Зважаючи на викладене, існує реальна загроза ускладнення та невиконання можливого рішення суду про задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі об`єктивної необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Тобто забезпечення позову це свого роду надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

Також слід наголосити, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, як встановлено судом, та описано вище, на даний час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо права власності на земельну ділянку, яка перебуває фактично у власності ОСОБА_2 .

При цьому, слід зазначити, що відсутність конкретних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, не має визначального значення для вирішення питання про забезпечення позову, оскільки умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд знайшов достатніми та переконливими доводи заяви в частині накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у разі повного чи часткового задоволення позову про поділ майна подружжя.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в аналогічних справах, зокрема, у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19, від 19 червня 2020 року у справі № 759/141/18 та від 01 липня 2020 року у справі № 756/7833/19.

А відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги предмет позову, співмірність та адекватність заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Крім того, на думку суду, в даному випадку відсутні підстави для застосовування зустрічного забезпечення, визначені ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 149-155,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,5638 га, кадастровий номер :03:000:0188, цільове призначення для ведення товарного та сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (складення повного судового рішення) до безпосередньо Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повне найменування сторін:

позивач (стягувач) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач (боржник) ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Б. Поворозник