Справа № 503/98/24
Провадження № 2/503/263/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

Позивач подала до суду зазначений вище позов посилаючись на ті обставини, що 22.05.2022 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , з яким мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, судовим наказом Кодимського районного суду Одеської області виданим 29.01.2024 року у справі № 503/96/24 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає разом з нею, у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 19.01.2024 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що вона не працює, оскільки доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а відповідач працевлаштований та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, окрім аліментів, які сплачує на утримання їх дитини. У зв`язку з чим та з метою захисту своїх прав змушена пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі або 1/6 частини (у змісті позовної заяви зазначення частки є нечітким внаслідок виконання виправлення шляхом написання поверх раніше написаного) усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, починаючи від дати подання позовної заяви до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

26.01.2024 року ухвалою суду (а.с.13-14) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду відзив на позовну заяву (відзив), а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам.

22.02.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 09.02.2024 року (а.с.21), в якому відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що на підставі судового наказу Кодимського районного суду Одеської області виданого 29.01.2024 року у справі № 503/96/24 вже зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх дочки у розмірі частини його заробітку (доходу), при цьому відзначаючи, що і до того надавав допомогу на утримання дочки та не ухилявся від свого обов`язку утримувати дитину. Проте надавати матеріальну допомогу ще і на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку не має можливості, оскільки при проходженні військової служби під час виконання бойового завдання отримав множинні поранення частин тіла та органів, внаслідок чого вже більше року до теперішнього часу проходить лікування в різних медичних установах, зокрема стаціонарне із проведенням операцій. При цьому регулярно потребує дорого вартісного медикаментозного лікування. Водночас відповідач відзначив, що його дохід складає лише грошове забезпечення, яке отримував перебуваючи на службі в Збройних Силах України. Однак, згідно висновку військово-лікарської комісії його визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку. Тому на сьогоднішній день його дохід повністю втрачається на дорого вартісне лікування, сплату аліментів на утримання дитини, щоденні потреби, зокрема оплату комунальних платежів та оплату житла, яке в нього відсутнє власне. Також відповідач відзначає, що оформлює документи на отримання інвалідності та планує найближчим часом стати на облік у відповідному в органі зайнятості як безробітний. До відзиву відповідачем додано фіскальний чек ВПЗ Теофіполь 2 АТ «Укрпошта» про відправлення матеріалів відзиву позивачу ОСОБА_1 15.02.2024 року рекомендованим поштовим відправленням № 011 (а.с.33-а), яке згідно публічних відомостей на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» було вручено особисто адресату 23.02.2023 року.

У встановлений судом строк позивач ОСОБА_1 не скористалася своїм процесуальним правом на подання відповіді на відзив.

23.02.2024 року, а саме до початку першого судового засідання, позивач ОСОБА_1 уточнила заявлену нею позовну вимогу шляхом подання відповідної заяви (а.с.36), в якій зазначила, що розмір частки від доходу відповідача, яку вона просить стягнути на своє утримання, становить 1/6.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1, 13 ст. 128 ЦПК України Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку судової повістки 27.03.2023 року у вигляді повідомлення у додаток «Viber» (а.с.46) на номер телефона зазначений нею у своїй заявці від 19.01.2024 року (а.с.9). При цьому, 26.03.2024 року від позивача на адресу суду надійшла письмова заява (а.с.42) про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що заявлені нею позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.3 і 4 ст. 128 ЦПК України, що підтверджує рекомендоване поштове відправлення № 256 із судовою повісткою, яка надсилалась на адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної довідки наданої виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 25.01.2024 року № 124/02-39 (а.с.12), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, та яка зазначена самим відповідачем у змісті свого відзиву, але яке 09.04.2024 року було повернуте поштою до суду неврученим із відміткою у довідці про причини повернення (Ф.20). При цьому, у змісті свого відзиву відповідач також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Окрім того, суд додатково повідомив відповідача про судовий розгляд у відповідності доПорядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання йому судової повістки на номер телефона зазначений у змісті свого відзиву, про що свідчить довідка про доставку 27.03.2024 року повідомлення у додаток «Viber» (а.с.47).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони з 22.05.2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 виданого Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 22.05.2022 року, актовий запис № 56 (а.с.4).

Від зазначеного вище шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18.10.2022 року, актовий запис № 115 (а.с.5).

На даний час сторони проживають окремо, а малолітня дочка проживає разом із позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною довідкою старости села Івашків, яка зареєстрована виконавчим комітетом Кодимською міської ради Подільського району Одеської області 16.01.2024 року за № 09 (а.с.6), що також не заперечувалось відповідачем ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву та фактично підтверджувалось з огляду на зазначену ним адресу свого проживання на адміністративній території Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

29.01.2024 року Кодимським районним судом Одеської області, за заявою заявника ОСОБА_1 , у справі № 503/96/24 було видано судовий наказ, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною в розмірі 860 грн, про що свідчать довідка Кодимського відділу Подільського районного УСЗН від 19.01.2024 року № 13-04-19/22 (а.с.7) та довідка управління соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 18.01.2024 року № 40 (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 проходив військову службу у складі Збройних Сил України, де під час виконання бойового завдання отримав множинні поранення частин тіла та органів з відповідними діагнозами (які суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного рішення внаслідок положень ч.1 ст. 286 ЦК України та ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці), наявність і походження яких підтверджується копією довідки про обставини травми виданої військовою частиною НОМЕР_3 за № 616 від 22.03.2023 року (а.с.25) та копіями відповідних медичних документів (а.с.26-32). При цьому,згідно висновку військово-лікарської комісії ОСОБА_2 визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 надано фіскальний чек аптеки № 24 ТОВ «Перша фармація Одещини» від 14.12.2023 року (а.с.33) про придбання на загальну суму 4274,8 грн медичних препаратів назви яких збігаються із зазначеними в рекомендаціях наданих у змісті виписного епікризу стосовно нього (а.с.27).

Нормативно-правове обґрунтування:

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до ч.2 і 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1-2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Висновки суду

- щодо обґрунтованості пред`явлення позовних вимог:

Відповідно до ст. 12 і 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положенням ч.2-3 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача разом з поданням відзиву.

Водночас ОСОБА_1 не надано суду повних доказів про свої доходи, зокрема відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, які можна отримати як за зверненням до органу Державної податкової служби України так і шляхом виконання електронного запиту в «Електронному кабінеті» Державної податкової служби України через офіційний веб-сайт за посиланням https://cabinet.tax.gov.ua/. При цьому, суд відзначає, що надані суду позивачем ОСОБА_1 довідки Кодимського відділу Подільського районного УСЗН від 19.01.2024 року № 13-04-19/22 (а.с.7) та управління соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 18.01.2024 року № 40 (а.с.8) про отримання нею щомісячної допомоги по догляду за дитиною в розмірі 860 грн не можуть бути належними документами, які у повному обсягу відображають її доходи, оскільки згадана допомога є лише одним з видів доходу, що не виключає можливості наявності у неї іншого джерела (інших джерел) доходу, які враховуються при визначенні розміру аліментів згідно положень ст. 81 СК України.

Натомість відповідач ОСОБА_2 до поданого відзиву на позовну заяву також не додав доказів про розмір своїх доходів за відомостями Державної податкової служби України, які також міг отримати у спосіб відзначений судом вище, для підтвердження зазначеної ним у своєму відзиві обставини про відсутність в нього можливості надавати матеріальну допомогу ще і на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.

При цьому, відповідачем ОСОБА_2 не доведено існування у нього постійних значних витрат на придбання медичних препаратів для свого лікування, про що ним також зазначено у своєму відзиві в обґрунтування своїх заперечень проти позову, оскільки наданий ним фіскальний чек аптеки № 24 ТОВ «Перша фармація Одещини» від 14.12.2023 року (а.с.33) на думку доводить лише разове понесення ним відповідних витрат, які мали місце ще 14.12.2023 року і сам по собі не доводить їх постійний характер.

Таким чином відповідачем ОСОБА_2 не доведено дійсної відсутності у нього можливості надавати утримання своїй дружині внаслідок свого скрутного майнового становища.

В свою чергу зазначена позивачем ОСОБА_1 у змісті своєї позовної заяви обставина про те, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати їй матеріальну допомогу, зокрема у заявленому нею розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), також не доведена нею жодними доказами, а сама позивач не просила суд витребувати від ДПС відомостей про доходи відповідача ОСОБА_2 в порядку ст. 84 ЦПК України.

Згідно положень ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином суд вважає, що обидві сторони не реалізували свої процесуальні можливості на належне доведення обставин матеріального становища (доходів) один одного, згідно положень ст. 80 СК України, на які вони посилаються як на підстави своїх вимог (позивач) та заперечень (відповідач).

Тому в суду відсутні відомості чи не буде стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в заявленому позивачем ОСОБА_1 розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) необґрунтоване обтяжливим для нього, за умов відсутності відомостей про дійсні доходи самого позивача ОСОБА_1 , а також того, що все ж наявні правові підстави для самого стягнення з нього на користь дружини утримання до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Ураховуючи, що обидві сторони не реалізували свої процесуальні можливості на належне доведення обставин, на які вони посилаються як на підстави своїх вимог (позивач) та заперечень (відповідач), то суд при вирішенніданої справи вважає за доцільне дотриматись балансу між правами і інтересами як позивача на отримання утримання від свого чоловіка так і самого чоловіка як відповідача шляхом визначення розміру частки, яка підлягає стягненню від доходу (заробітку) відповідача на користь позивача у вигляді аліментів, а саме у розміру половини заявленого позивачем (1/6 частини), тобто 1/12 частини.

В свою чергу інша частина позовних вимог, яка перевищує задоволену судом, є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

- щодо судових витрат:

Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви даної категорії на підставі пункту 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то суд за результатом розгляду даної справи вважає необхідним, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України та ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 79, 80, 84 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 , про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини від заробітку (доходу) платника аліментівщомісячно, починаючи з 19.01.2024 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В задоволенні іншої частини позовної вимоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко