Провадження №2-н/367/1823/2023
УХВАЛА

Іменем України

03 січня 2024 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Чернова О.В., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Житло Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та пені,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Житло Сервіс» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та пені.

Розглянувши заяву та надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд встановив, що вказана заява не відповідає вимогам статей 161, 163 ЦПК України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявлено вимогу про стягнення пені з боржника, яка не підлягає розгляду в наказному провадженні, при цьому наведено та додано до заяви розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, про стягнення яких вимогу не заявлено.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 4-5 частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається зі змісту поданої заяви ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, до заяви додано копії квитанцій та розрахунок боргу, із яких вбачається нарахування боргу двом співвласникам, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Проте, до заяви не додано жодних доказів на підтвердження належності боржнику ОСОБА_1 об`єкту, за яким нарахованого заборгованість (право власності, користування, тощо), надано лише щодо співвласника ОСОБА_2 .

Крім того, пред`явлено вимогу про стягнення всієї суми боргу із співвласника ОСОБА_1 , проте з наданого розрахунку не вбачається і не надано доказів щодо сплати співвласником майна ОСОБА_2 своєї частини боргу.

Отже, до заяви про видачу судового наказу не додано документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, із наданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи, що Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовані вимоги до заяви про видачу судового наказу, тому суддя вважає за необхідне застосувати у даному випадку аналогію закону.

За приписами ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте, заявником не надано копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї копіями документів для боржника (надано лише один примірник для суду), у зв`язку з чим суд позбавлений можливості в подальшому виконати вимоги ст. 169 ЦПК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, "Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ4163-2020, прийнято наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП«УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 року №144, набрав чинності з 01 вересня 2021 року), відмітка про засвідчення копії документа складається з таких слів: «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/5894/17.

Проте, як вбачається з наданих заявником копій документів, то вони не засвідчені у встановленому законом порядку, а саме, не містять напису «Згідно з оригіналом».

Враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», де зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржників на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, та з урахуванням тієї обставини, що із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Житло Сервіс» про видачу судового наказу заявником вказано вимогу про стягнення пені, яка не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, але наведено розрахунок інших вимог (стягнення інфляційних втрат та 3 відсотків річних), не вбачається порушення права грошової вимоги, до заяви не додано документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Керуючись статтями 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Житло Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та пені.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Чернова