Справа № 553/39/24
Провадження № 2/553/513/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.03.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.

за участі секретаря судового засідання Микуці К.В.,

без участі сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави із цивільним позовом до відповідача, у якому просить стягнути з нього 109 600,00 грн. в рахунок повернення боргу за договором позики, судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 29.06.2021 між позивачем та відповідачем був укладений Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Яровим О.Б., зареєстрований в реєстрі за № 521. Згідно з умовами даного договору позивачка передала відповідачеві, а відповідач прийняв грошові кошти у сумі 109600,00 гривень, що є еквівалентом 4000,00 доларів США, з зобов`язанням повернути таку ж саму суму до 29.06.2022, включно. У вказаний термін відповідач своє зобов`язання не виконав. 20.11.2023 позивачка зверталась до відповідача із заявою, у якій просила повернути їй борг до 12.12.2023, але відповідач борг позивачці не повернув, відповіді на її заяву не надав.

Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначене перше судове засідання у справі.

Позивачка до суду не з`явилася, надала до суду заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подававав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, від позивача не надійшло заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 26.06.2021 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальником) укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Яровим О.Б., зареєстрований в реєстрі за № 521 (а.с. 8).

Відповідно до умов пунктів 1, 2 вказаного договору, Позикодавець передав у власність ,а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 109600 (сто дев`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 4000,00 (чотирьом тисячам) доларів США за офіційним обмінним курсом Національного банку України, станом на 29.06.2021, з зобов`язанням повернути таку саме суму до 29.06.2022, включно. Сума позики прийнята в повному обсязі від Позикодавця Позичальником до підписання цього договору.

Станом на час звернення позивача до суду відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення позики.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з іншим правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч.1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з умовами ч.1, ч.2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За положеннями частин 1, 3 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки відповідачем не виконані зобов`язання за договором позики від 29.06.2021, щодо повернення позивачу суми позики, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1096,00 грн. (а.с. 1). Вимоги позивача про стягнення боргу за договором позики задоволені судом у повному обсязі, тому судовий збір у розмірі 1096,00 грн., сплачений позивачем, підлягає стягнення з відповідача.

Також позивачкою заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу .

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у

вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Позивачкою на підтвердження понесених витрат надані ордер на надання правової допомоги серії ВІ № 1186889 від 29.12.2023, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 150 від 03.08.1993, копія договору про надання професійної адвокатської допомоги № 40 від 31.08.2023, попередній розрахунок вартості правової допомоги, квитанцію № 40 від 29.12.2023 про сплату правничої допомоги на суму 5000,00 грн.

Відповідно до положень п.2.3 Договору про надання професійної адвокатської допомоги від 21.08.2023 гонорар адвоката становить 5000,00 грн.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 487/4983/20 (провадження № 61-2707св22) суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалося від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем доведена реальність судових витрат; дійсна необхідність вбачається з загальної ситуації, в якій опинився позивач, який був вимушений вчиняти заходів щодо свого захисту в судовому порядку.

Отже суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в 109600,00 грн. (сто дев`ять тисяч шістсот грн. 00 коп.), в рахунок повернення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1096,00 грн. (одна тисяча дев`яносто шість грн. 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави, або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського

районного суду м. Полтави В.В. Москаленко