КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1316/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/18509/16-ц

20 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Плахотнюк К.Г., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Заява мотивована тим, що рішенням 27 листопада 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162 247,65 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 433,71 грн.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та ТОВ «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просив суд замінити первісного стягувача, а саме - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» його правонаступником - ТОВ «ФК «Прайм Альянс» у виконавчому листі у справі № 752/18509/16-ц, який видано Голосіївським районним судом м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року заяву задоволено.

Замінено стягувачв у виконавчому листі № 752/18509/16, виданого Голосіївським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162 247,65 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 433,71 грн., а саме: ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, заяву повернути без розгляду.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що він не був повідомлений належним чином про розгляд заяви, що є обов'язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Вказував, що задовольняючи заяву, суд не врахував, що строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання сплив, а відтак і підстави для заміни стягувача відсутні. Крім того, вказував, що заявником не було долучено до заяви доказів надсилання її іншим учасникам справи, а відтак суд мав залишити заяву без розгляду.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи за їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва у справі № 752/18509/16-ц ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162 247,65 грн. та судового збору у розмірі 2 433,71 грн.

На виконання вказаного рішення 08лютого 2018 року було видано два виконавчі листи.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. від 03 квітня 2019 року виконавчий лист № 752/18509/16, виданий 08 лютого 2018 рокуГолосіївським районним судом м. Києва у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, було повернуто стягувачу ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2 відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» передає, а ТОВ «ФК «Прайм Альянс» приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і стає кредитором за кредитними договорами, права вимоги за якими належать ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі Договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами та не було погашене до моменту підписання даного Договору, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором ТОВ «ФК «Прайм Альянс» одержує право (замість ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами в тому числі та не виключаючи, штрафні санкції та пені передбачені кредитним договором (п. 1.3.).

Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитними договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково бере на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи йогоправонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення прававимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Внаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається з видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Встановлено, що 27 листопада 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва у справі № 752/18509/16-ц ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162 247,65 грн та судового збору у розмірі 2433,71 грн.

На виконання вказаного рішення 08лютого 2018 року було видано два виконавчі листи.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. від 03 квітня 2019 року виконавчий лист № 752/18509/16, виданий 08 лютого 2018 рокуГолосіївським районним судом м. Києва у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, було повернуто стягувачу ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження

№ 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником вважалася можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

У справі, яка переглядається, заявник просив суд замінити стягувача

ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 2-3266/11.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. від 03 квітня 2019 року виконавчий лист № 752/18509/16, виданий 08 лютого 2018 рокуГолосіївським районним судом м. Києва у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, було повернуто стягувачу ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив ще 04 квітня 2022 року та із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 752/18509/16-ц ТОВ «ФК «Прайм Альянс»» не звертався.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження

№ 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке виступає підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно є закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Вирішуючи заяву про заміну стягувача у виконавчих листах №752/18509/16, суд першої інстанції, не врахував, що вирішення питання заміни сторони у виконавчому провадженні, виконавчий документ в якому повернуто без виконання, неможливе без вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Суд залишивпоза увагою, що заявник при зверненні до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі не порушив питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення строків для виконання виконавчого листа, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється, або у виконавчому документі, строк пред`явлення до виконання якого закінчився.

Таким чином відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про заміну стягувача у виконавчих листах № 752/18509/16до вирішення питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та відмови у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про заміну стягувача у виконавчих листах № 752/18509/16.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 березня 2024 року.

Головуючий: Судді: