Справа № 496/7509/23
Провадження № 2/496/405/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Касьяненко А.О.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за позивачем право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 4,56 га, що розташована на території Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала у АДРЕСА_1 , відкрилася спадщина на належне нерухоме майно, земельну ділянку, площею 4,56 га. Позивач звернулась до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин між позивачем та матір`ю на спадкове майно. Дівоче прізвище матері позивача ОСОБА_3 , мати ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 мати ОСОБА_5 вийшла заміж за ОСОБА_6 . У зв`язку із розбіжностями в документах позивач не може підтвердити факт родинних відносин між нею та матір`ю. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.11.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з призначенням підготовчого засідання.

Позивач у підготовчому судовому засіданні на позові наполягала та просила його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с. 42).

Заслухавши пояснення позивачки, свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 7).

Позивачка звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори із заявою із заявою про прийняття спадщини, однак листом №1310/02-14 від 19.05.2023 року, позивачу було роз`яснено, що у позивача відсутні документи підтверджуючі родинні відносини між нею та ОСОБА_2 , на підставі чого рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин (а.с. 9).

Згідно державного акту на право власності серії на земельну ділянку ОД №067981 від 15.06.2004 року, ОСОБА_2 належить земельна ділянка, площею 4,56 га, яка розташована на території Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 10-11).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.10.2016 року, батьками позивачки вказано: мати ОСОБА_3 (дівоче прізвище), батько ОСОБА_6 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.05.1991 року, зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після укладення шлюбу мати позивачки змінила прізвище ОСОБА_8 (а.с. 6).

З довідки Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області №914 від 04.10.2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 , дійсно по день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Як вбачається зі спадкової справи №770/2016 року, позивачка є спадкоємцем за законом на вказану земельну частку, розміром 4,56 га, інших спадкоємців немає (а.с. 28-40).

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

На підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт, про встановлення якого просить позивач має для неї юридичне значення, оскільки це не дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно зі статтею 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачавє, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

На підставіст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, 319, 328, 1216 - 1218, 1220, 1225, 1296 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 4,56 га, що розташована на території Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст рішення складено 24.04.2024 року.