Номер провадження: 22-ц/813/797/24
Справа № 514/1206/21
Головуючий у першій інстанції Тончевої Н.М.,
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шахновський Олексій Олександрович на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Наталі Георгіївни про визнання неправомірними дій державного нотаріуса, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Наталі Георгіївни, в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Наталі Георгіївни прийняти заяву ОСОБА_1 про відкликання її заяви від 05 листопада 2019 року б/н у спадковій справі №123/2012, заведеній після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого племінника спадкодавця ОСОБА_3 , який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини;

- скасувати заяву ОСОБА_1 від 05 листопада 2019 року б/н у спадковій справі №123/2012, заведеній після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого племінника спадкодавця ОСОБА_3 , який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 7.28 га, яка розташована на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. За заявою позивача ОСОБА_1 від 15 травня 2012 року №299 відкрита спадкова справа №123/2012. 05 листопада 2019 року ОСОБА_3 , який є племінником ОСОБА_2 , звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою №901 про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 .. 05 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 надала згоду на включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців за законом та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. від 05 листопада 2019 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неможливістю встановити ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 20 січня 2020 року №514/1896/19 встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є племінником ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою про відкликання згоди на включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців за законом. Проте, нотаріус усно відмовила у прийнятті такої заяви. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 24 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шахновський О.О. звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 січня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Учасники справи в судове засідання до апеляційного суду не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про отримання ними судових повісток-повідомлень.

06 березня 2024 року від державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. надійшла заява про розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи пояснень та доказів, без її участі.

07 березня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Шахновського О.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

Однак, розглянувши вказане клопотання, колегія суддів приходить до висновку про недоцільність відкладення розгляду справи та відмовляє в задоволенні клопотання, оскільки на його підтвердження не надано жодного доказу.

Згідно ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 січня 2022 року тривалий час знаходиться в провадженні Одеського апеляційного суду, а саме з травня 2022 року, тому ОСОБА_1 мала достатньо часу, в разі необхідності та достатньої зацікавленості в розгляді справи, в повній мірі реалізувати свої процесуальні права з доведення своєї правової позиції по справі.

Апеляційним судом також враховується, що представник ОСОБА_1 приймав участь в судових засіданнях апеляційного суду, де він надавав пояснення щодо суті справи.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та те, що сама по собі неможливість брати участь у судовому засіданні не є безумовною перешкодою для відкладення судового засідання, колегія суддів керуючись вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату судового засідання учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. ст. 2, 5 ЦПК України).

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Згідно статі 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила суд: - визнати протиправною відмову державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. прийняти заяву ОСОБА_1 про відкликання її заяви від 05.11.2019 б/н у спадковій справі №123/2012, заведеній після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого племінника спадкодавця ОСОБА_3 , який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини; - скасувати заяву ОСОБА_1 від 05.11.2019 б/н у спадковій справі №123/2012, заведеній після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого племінника спадкодавця ОСОБА_3 , який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції пославшись на ст. ст. 81, 89 ЦПК України, вказав, що суду не надано доказів звернення позивача ОСОБА_1 до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою про відкликання згоди на включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 та докази відмови в прийнятті такої заяви.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , однак апеляційний суд не погоджується із мотивуванням, яке викладено в рішенні Тарутинського районного суду Одеської області від 24 січня 2022 року, та зазначає наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (ч. ч. 1-2, 5 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 5-6 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (ст. 1296 ЦК України).

Як було встановлено матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 17 листопада 2011 року виконавчим комітетом Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області.

15 травня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області, із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 .

15 травня 2012 року Тарутинською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була відкрита спадкова справа №123/2012 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

05 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою №901 про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 .

05 листопада 2019 року ОСОБА_1 надала письмову згоду на включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців за законом та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку із пропущенням ним встановленого ст. 1270 ЦК України строку на прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. від 05 листопада 2019 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 20 січня 2020 року №514/1896/19 встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є племінником ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 16 жовтня 2020 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Отже, вбачається, що ОСОБА_3 пропустив строк для прийняття спадщини щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

При цьому, у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України, ОСОБА_1 , як єдина спадкоємиця щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, подала нотаріусу письмову згоду на включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців за законом та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом.

А тому, подавши до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. 05 листопада 2019 року заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до положень Цивільного кодексу України, не зважаючи на відсутність свідоцтва про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Апеляційний суд вважає безпідставними вимоги позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки чинним законодавством не передбачено право спадкоємця, який прийняв спадщину, відкликати свою добровільно подану заяву про надання згоди на включення до кола спадкоємців інших спадкоємців, які пропустили шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини.

Більш того, не передбачено такого права, після того спадкоємець, якому надано згоду на включення його до кола спадкоємців, прийняв спадщину в порядку положень ЦК України.

Письмова згода спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви нотаріусу про прийняття спадщини, є добровільним погодженим рішенням спадкоємців.

Таким чином, оскільки висновок суду першої інстанції, про те, що суду не надано доказів звернення позивача ОСОБА_1 до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою про відкликання згоди на включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 й доказів відмови в прийнятті такої заяви, не відповідає фактичним обставинам справи та з урахуванням відповіді державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г., на постановлені позивачем питання, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх необґрунтованістю.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, однак не спростували висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити рішення суду першої інстанції в частині мотивування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шахновський Олексій Олександрович задовольнити частково.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 січня 2022 року, змінити в його мотивувальній частині та залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 18 березня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк