24.04.2024 Єдиний унікальний № 371/1627/23 провадження № 2/371/192/24
24 квітня 2024 року Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Гаврищука А.В.
з участю секретаря Семерей Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,
ОСОБА_3 звернулася до Миронівського районного суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Васильківської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
В подальшому 11.03.2024 ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 03.04.2024 вказану заяву позивача було задоволено та закрито провадження у справі.
17.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.
На обґрунтування позову зазначив, що 04.07.2023 рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області, шлюб між сторонами було розірвано.
01.11.2021 відповідач зібрала свої речі та виїхала від позивача до своїх батьків у м. Васильків. Після цього ніяких стосунків не підтримували.
У серпні 2022 року позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила доньку ОСОБА_4 . При народженні дитини, відповідач вказала, що батьком є позивач. Але контактів чи спілкування відповідач уникає, перешкоджає навіть у побаченні із дитиною. Відповідачка постійно наголошувала, що дитина позивача взагалі ніяк не стосується, що викликає сумніви щодо батьківства саме позивача.
Позивач пропонував відповідачу провести добровільно молекулярно-генетичне дослідження біологічної спорідненості, для підтвердження батьківства, але відповідач в категоричній формі відмовила.
Просив виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису №169, вчиненого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.06.2022 та просив зобов`язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису №169, вчиненого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.06.2022.
Ухвалою суду від 12.12.2023 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду в одному провадженні разом із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Васильківської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
Також, 12.12.2023 було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-генетичної експертизи, для з`ясування питання, чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження у справі було зупинено. Підготовче засідання у справі закрито.
01.01.2024 до суду надійшов відзив відповідача, згідно якого відповідачка просить у задоволенні позову ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, відмовити.
Вважає, що ОСОБА_1 не має жодного морального права вимагати оспорювати батьківство відносно дитини, оскільки він з самого початку вагітності не цікавився чи все нормально у неї, як протікає вагітність, а навпаки постійно завдавав психологічний тиск. Крім того, вважає, причинами необґрунтованого, безпідставного позову, стала її причина відмови у укладені договору про поділ майна.
10.01.2024 від відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшло повідомлення про забезпечення явки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_7 , для відбору зразків крові, який відбудеться 09.02.2024 об 12 год. 00 хв. у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (вул. Докучаєвська, 4).
28.02.2024 на електронну пошту суду від відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, повторно надійшло електронне повідомлення про забезпечення явки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_7 , для відбору зразків крові, який відбудеться 15.03.2024 о 12 год 00 хв у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (вул. Докучаєвська, 4).
11.03.2024 ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі.
18.03.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі.
21.03.2024 від відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшла ухвала суду від 12.12.2023 без виконання, оскільки незважаючи на неодноразові призначення дати відбору зразків крові, ОСОБА_3 , не з`явилась.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису №169, вчиненого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.06.2022 та просив зобов`язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису №169, вчиненого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.06.2022.
Відповідачка будучи належним чином повідомленою про дату і час судового засідання у судове засідання повторно не з`явилася.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін, повторну неявку відповідача у судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на заочний розгляд справи, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
18.04.2024 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, подано заяву про розгляд справи без їх участі.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2023, було розірвано (а.с. 79-80).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_7 . Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_8 (а.с.17).
Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України особа, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2020 року у справі № 201/6094/18, від 09.09.2020 року у справі №277/836/16-ц.
Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Ухвалою суду від 12.12.2023 у цивільній справі призначена судово медична генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз.
21.03.2024 від відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшла ухвала суду від 12.12.2023 без виконання, оскільки незважаючи на неодноразові призначення дати відбору зразків крові, ОСОБА_3 , не з`явилась.
За правилами встановленими ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Згідно з ч. 1,2,5 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово медичної, біологічної чи генетичної експертиз.
Згідно з ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
ЄСПЛ зазначав зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що відповідно до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, § 09, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).
Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).
Отже, вирішуючи справу про оспорювання батьківства, суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін справи.
Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Як роз`яснено у підпункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно із якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення, у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).
ЄСПЛ зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року № 3451/05, § 34, «Кalacheva V. Russian Federation»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦК України).
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що у справі за клопотанням позивача призначалася судово-генетична експертиза з метою встановлення кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_7 .
Експертом неодноразово призначалась дата відбору зразків для проведення експертизи, однак остання не була проведена, оскільки відповідач жодного разу, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася до експертної установи.
При цьому, судом було вжито вичерпних заходів задля повідомлення відповідача про час та місце забору біологічних зразків крові, однак, відповідач разом з дитиною неодноразово не з`являлися для забору біологічних зразків для проведення судово-генетичної експертизи, що унеможливило її проведення і це свідчить про ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Разом з тим, всупереч вказаних правових норм, відповідач, знаючи про наслідки її неявки на експертизу, жодного разу до експертної установи з дитиною не з`явилася, проігнорувавши виклики про необхідність прибуття для відібрання біологічних зразків, в результаті чого відповідні біологічні зразки відібрано не було, що унеможливило проведення призначеної судом експертизи.
За таких обставин, суд враховуючи висновки Верховного Суду визнає, що відповідач, як мати неповнолітньої дитини ухиляється від участі в експертизі та наданні експертам відповідних біологічних зразків, що як наслідок свідчить про небажання останньої отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства, а тому, відповідно до положень ст. 109 ЦПК України суд приходить до висновку та визнає доведеним факт відсутності кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_7 .
При цьому, позивач зі свого боку вчинив всі необхідні і залежні від нього процесуальні дії з метою доведення тих обставин, на які він посилається у позові.
Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до квитанції №0773-8838-1437-2321 від 17.11.2023 позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2147 гривень 20 копійок (а.с. 1).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2147 гривень 20 копійок.
Керуючись ст.ст 15,16 ЦК України, ст.ст. 128, 133, 136 СК України, керуючись ст.ст. 12, 44, 76, 78, 79, 81, 83, 89, 106, 109, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,
Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису №169, вчиненого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.06.2022.
Зобов`язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису №169, вчиненого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.06.2022.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя А.В. Гаврищук