Провадження № 2/522/967/24
УХВАЛА

14 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду 06.09.2023 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Матеріали отримано суддею 07.09.2023 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №221391 від 11.09.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 04.03.1997 року за адресою: АДРЕСА_1 .

До суду 25.09.2023 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З 25.09.2023 року по 29.09.2023 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці.

Зазначену відповідь суддя отримала 02.10.2023 року.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року провадження у справі було відкрито та підготовче засідання було призначено на 06.11.2023 року.

У підготовче засідання 06.11.2023 року з`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Представник позивача зазначив, що ним було подано клопотання про збільшення та зменшення позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 просила відкласти розгляд справи для ознайомлення та подачі заперечень.

Розгляд справи відкладено на 04.12.2023 року.

До суду 06.11.2023 року надійшло клопотання представник позивача про збільшення та зменшення позовних вимог, згідно якого просив збільшити позовні вимог, а саме стягнути пеню у розмірі 721 840,02 грн., 3 % річних-45 336,68 грн., неустоку-2 279 212,96 грн. та зменшити позовні вимоги у частині стягнення, а саме заборгованоісті-533 783,04 грн., штрафу 10% - 50 783,22 грн., інфляційних нарахувань- 190 150,52 грн., тобто загальна сума стчгнення-3 821 106,44 грн.

У підготовче засідання 04.12.2023 рокуз`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача зазначив, що ним було подано клопотання про зміну предмету позову.

Представник ОСОБА_5 просила відкласти розгляд справи для ознайомлення та висловлення своєї думки.

Розгляд справи відкладено на 22.01.2024 року.

До суду 04.12.2023 року надійшло клопотання представник позивача про зміну предмету позову, в обґрунтування якого зазначено, що у зв`язку з вилученням об`єкту лізингу виникла необхідність доповнити позовні вимоги наступною вимогою: стягнути солідарно з відповідачів витрати у розмірі 285 974,15 грн., понесену у зв`язку з вилученням об`єкту лізингу.

У підготовче засідання 22.01.2024 року з`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 надав клопотання про відкладення розгляду справи. Сторони не заперечували проти відкладення.

Розгляд справи відкладено на 04.03.2024 року.

У підготовче засідання 04.03.2024 рокуз`явилися представник позивача ОСОБА_8 , представник ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 .

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 просив прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», третя особа ОСОБА_3 ,про застосування наслідків нікчемності до договору лізингу та застосування наслідків недійсності до договору поруки.

Представник позивача просив час для ознайомлення та подачі заперечень.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представник позивача та відклав розгляд справи на 14.03.2024 року.

У підготовче засідання 14.03.2024 року з`явилися представник позивача- ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 .

Представник позивача підтримав подані клопотання про збільшення та зменшення позовних вимог та про зміну предмету позову. Представники відповідачів не заперечували проти задоволення клопотання про збільшення та зменшення позовних вимог.

Представник позивача пояснив, що зміна предмету позову відбулась через вилучення об`єкту лізингу

Представник ОСОБА_5 щодо зміни предмету позову зазначила, що це є фактично новий позов, оскільки заяви про збільшення та зменшення позовних вимог та зміну предмету позову подані одночасно та розглядаються одночасно.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 зазначив, що це інша підстава та предмет, тобто новий позов.

Представник позивача щодо зустрічного позову заперечував через пропущений строк на його подання.

Представники відповідачів зазначили, що строк не пропущений, оскільки позивач ще не подано остаточного варіанту позову.

Ухвалою суду від 14.03.2024 року прийнято заяву представника позивача від 06.11.2023 року про збільшення та зменшення позовних вимоги та залишено без руху зустрічний позов ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року у щорічній відпустці, датою складення цього судового рішення є 25.03.2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, подане клопотання, приходить до наступного висновку.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі № 916/1764/17.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Суд вбачає, що звертаючись 06.09.2023 року з відповідним позовом ТОВ «УЛФ-Фінанс» були висловлені наступні вимоги до відповідачів, а саме просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 4 734 244,96 грн., з яких:

-2 310 740,40 грн-заборгованість по сплаті лізингових платежів;

-228 478,96 грн.- штраф 10 %;

- 642 653,81 грн.- пеня;

-39 785,28 грн.-3 % річних;

-194 635,55 грн.-інфляційні нарахування;

-1 317 950,96 грн.-неустойка.

Відповідно до ухвали суду від 14.03.2024 року прийнято збільшення розміру заборгованості:

-пені-721 840,02 грн.;

-3 % річних-45 336,68 грн.;

-неустойки-2 279 212,96 грн.

та зменшення розміру заборгованості:

-заборгованості по сплаті лізингових платежів-533 783,04 грн.;

-штраф 10 % 50 783,22 грн.;

-інфляційні нарахування-190 150,52 грн.;

-розмір майбутніх лізингових платежів-0,00 грн.

У загальному заборгованість за договором фінансового лізингу з урахуванням збільшення та зменшення позовних вимог складає 3 821 106,44 грн.

Як на підстави позову представник позивача посилався на порушення відповідачами умов договору фінансового лізингу № 12549/12/12-Г від 07.12.2021 року та договору поруки від 07.12.2021 року, тобто наявність заборгованості за умовами вищевказаних договорів. Правові підстави зазначили положення ст.ст. 17, 20 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 202, 203, 204, 263, 316, 321, 638, 806 ЦК України.

Крім того до суду 04.12.2023 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимоги, а саме

- пеню до розміру 734 943,30 грн.;

- 3% річних до розміру 46 565,11 грн., тобто загальний розмір становить 3 835 438,15 грн., яка складається з:

- 533 783,04 грн. заборгованість по сплаті лізингових платежів;

- 2 279 212,96 грн. неустойка;

- 50 783,22 грн. штраф 10%;

- 734 943,30 грн. пеня;

- 46 565,11 грн. 3% річних;

- 190 150,52 грн. інфляційні нарахування.

Дане питання судом не розглядалось.

Згідно заяви від 04.12.2023 року про зміну предмету позову, сторона позивача виклала позовні вимоги наступним чином, просили:

«З урахуванням збільшення розміру позовних вимог та зміни предмета позову, позовні вимоги даного позову, станом на 04.12.2023 року є наступними:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» 4 121 412,30 грн., з яких:

- 533 783,04 грн. заборгованість по сплаті лізингових платежів;

- 2 279 212,96 грн. неустойка;

- 50 783,22 грн. штраф 10%;

- 734 943,30 грн. пеня;

- 46 565,11 грн. 3% річних;

- 190 150,52 грн. інфляційні нарахування.

- 285974,15 грн. витрати, понесені у зв`язку з вилученням Об`єкта лізингу.

2. Вирішити питання про розподіл судових витрат».

Сторона позивача посилалась на те, що після подачі вищевказаного позову 21.10.2023 року у м. малага, Королівство Іспанія, співробітниками ТОВ «УЛФ-Фінанс» було вилучено Об`єкт лізингу по договору № 12549/12/12-Г від 07.12.2021 року та у зв`язку з вилученням Об`єкта лізингу позивачем були понесені додаткові витрати, а саме: оплата квитків на поїзд та літка, проживання у готелях, пересуванням містом, перевезення Об`єкту лізингу, сплата добових на відрядження співробітників, а тому вважають необхідним змінити предмет позовних вимог.

Тобто судом встановлено, що предметом позову є окрім заборгованості по договору лізингу, витрати за вилучення Об`єкта лізингу та проживанням співробітників за відрядженням, а підставою даної вимоги є саме квитанції про сплату. Зазначені вимоги не відноситься до кредитних правовідносин та є іншою підставою для стягнення таких витрат.

Отже, суд вбачає, що у заяві від 04.12.2023 року фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

За викладеного, суд приходить до висновку про відмову у прийняті заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» про зміну предмету позову від 04.12.2023 року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 49, 81, 84, 182, 185, 189-197, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» про зміну предмету позову від 04.12.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 25.03.2024 року.

Суддя Домусчі Л.В.