Справа № 646/1657/23
№ провадження 2/646/157/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Демченко І.М., за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на суму невиконаного грошового зобов`язання,

за участю представника позивача адвоката Бондаренко Т.О., представника відповідача адвоката Картавих М.І.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі договору про надання правничої допомоги від 11.03.2023 діє адвокат Бондаренко Т.О., звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних втрат у сумі 84 083, 78 грн та трьох відсотків річних у сумі 18 792, 21 грн, нарахованих за період з 22.10.2018 по 17.04.2023 на суму боргу, стягнуту з відповідача на підставі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.09.2020 у справі № 646/7326/18, яке станом на день звернення до суду з цим позовом не було виконане.

Ухвалою суду від 27.04.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.05.2023 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача відмовлено.

03.08.2023 у справі ухвалено заочне рішення, яке ухвалою Червонозавоського районного суд м. Харкова від 14.12.2023 скасовано та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження у відповідності до ст.33 ЦПК України.

24.01.2024 представником позивача надані до суду пояснення, у яких вказала на те, що через відсутність добровільної сплати ОСОБА_2 суми боргу, 13.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. відкрито виконавче провадження, яке 15.08.2023 закінчено примусовим стягненням суми. 16.08.2023 позивачем на банківський рахунок отримано борг.

12.03.2024 представником відповідача до суду подано заяву про застосування позовної давності, у якій зазначила, що ще під час розгляду справи № 646/7326/18 ОСОБА_2 намагалася повернути позивачеві отриману суму, але ОСОБА_1 відмовлявся від її отримання, оскільки вважав, що ОСОБА_2 повинна віддати йому 10 000 доларів США. Саме через таку незгоду між позивачем та відповідачем тривав спір, що був на розгляді у суді з жовтня 2018 року по лютий 2021 року. Вважає, що початком невиконання грошового зобов`язання є 10.02.2021, тобто дата ухвалення постанови Харківського апеляційного суду у справі № 646/7326/18. Враховуючи, що позов подано до суду 26.04.2023, вважає, що стягненню підлягає сума інфляційних втрат та 3 відсотків річних, починаючи з 26.04.2020.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бондаренко Т.О. у судовому засідання позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, надавши заяву про продовження строку позовної давності відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX, пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суд, з`ясувавши позиції представників сторін, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.09.2020 у справі № 646/7326/18 з урахуванням постанови Харківського апеляційного суду від 10.02.2021 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . стягнута сума авансу у розмірі 139 584 грн.

13.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбалом С.В. відкрито виконавче провадження № 71275767 з примусового виконання цього рішення.

Постановою приватного виконавця від 15.08.2024 виконавче провадження № 71275767 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного рішення суду, закінчено, у зв`язку зі стягнення з боржника суми боргу у повному обсязі.

16.08.2023 боргу у сумі 139 584, 00 грн. отримано ОСОБА_1 на банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належним чином не виконувала у період з 10.02.2021 по 15.08.2023 своїх зобов`язань із повернення грошових коштів.

Враховуючи, що саме постановою Харківського апеляційного суду від 10.01.2021 встановлена наявність грошового зобов`язання, яке станом на день пред`явлення позову залишалось не виконаним, та враховуючи, що саме цим судовим рішення змінено валюту стягнення на гривню, що є підставою для нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що саме 10.01.2021 є початком періоду прострочення зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення грошової суми, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє позивача права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення суми авансу у 2021 році зобов`язання відповідача повернути кошти не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення за період з 10.02.2021 (день ухвалення постанови ХАС) по 17.04.2023 (в межах заявлених позовних вимог), а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Інфляційні втрати розраховується за формулою:

[Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу. [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період.

У період з 10.02.2021 по 17.04.2023 індексація на суму 139 584,00 грн

[Сукупний індекс інфляції] = 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% = 141,942% (за період Лютий 2021 - Квітень 2023)

[Інфляційні нарахування] = 139 584,00 грн (сума боргу) ? 141,942% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 139 584,00 грн (сума боргу) = 58 544,99 грн

Три відсотки річних розраховується за формулою:

[Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу;[Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році.

Період розрахунку: з 10.02.2021 по 31.12.2021 - 325 днів

[Проценти] = 139 584,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 325 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 3 728,61 грн

Період розрахунку: з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 365 днів

[Проценти] = 139 584,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 4 187,52 грн

Період розрахунку: з 01.01.2023 по 17.04.2023 - 107 днів

[Проценти] = 139 584,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 107 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1 227,57 грн

Отже, сума нарахованих трьох відсотків річних складає 9 143,70 грн

Щодо строку позовної давності, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався, у тому числі він діяв на час звернення позивача до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу до позичальника, так і на час ухвалення постанови Харківським апеляційним судом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX доповнено пункт 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, вказаною нормою права встановлено, що строки, визначені статтею 257 ЦК України на час дії карантину продовжуються автоматично.

За таких обставин, посилання представника відповідача на пропуск позивачем позовної давності не відповідає вимогам закону та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, період з 10.02.2021 по 17.04.2023, в межах якого судом частково задовольняються позовні вимоги ОСОБА_1 , знаходиться в межах трирічної позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 706, 39 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст.1050, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на суму невиконаного грошового зобов`язання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інфляційні втрати у розмірі 58 544, 99 грн. та три відсотки річних у розмірі 9 143,70 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 706, 39 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий : І.М.Демченко