Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9185/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Шульзі А.В.

за участю представника

позивача адвоката Нікітюка А.М.

представника відповідача

за довіреністю Кривохижі Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Нікітюка Андрія Миколайовича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про зняття арешту з майна.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності та договору дарування. Інша 1/3 частина квартири належить їй.

Як зазначено, вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Фіщука С.О. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини вказаної вище квартири, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3 . Заведено спадкову справу №26/2023 (номер у спадковому реєстрі - 70522312), дата заведення 13.04.2023.

Разом з тим, під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Фіщуком С.О. встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зазначений, зокрема, арешт на квартиру АДРЕСА_1 згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №49992140, видана 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, номер запису про обтяження в спеціальному розділі: 13157219, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право власності на спадщину 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , до зняття арешту на це спадкове майно.

14.09.2023 постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С.О. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до зняття арештів.

При зверненні до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси щодо звільнення майна з-під арешту вона отримала письмову відмову від 20.11.2023 №32385/26.21-47/ НОМЕР_1 , в якій відповідач повідомив про те, що на виконанні у Другому ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження №49992185 з виконання виконавчого листа №711/9756/15-ц, виданого 11.01.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси. 21.03.2016 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999. У подальшому, згідно з п. 1.2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями виконавчі провадження, які завершені до 2019 року включно та виконавчі провадження про стягнення у справах про адміністративні правопорушення, які завершені до 2021 року включно, станом на 20.11.2023, знищені. У зв`язку з чим, у посадових осіб Другого відділу ДВС у м. Черкаси відсутня можливість для надання більш детальної інформації та зняття арешту з майна ОСОБА_2 і рекомендовано звернутись до суду за вирішенням вказаного питання. Крім того, перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні у посадових осіб Другого ВДВС у м. Черкаси перебувало виконавче провадження №49992140, де боржником є ОСОБА_2 . Проте, оскільки вона не була стороною виконавчого провадження № 49992140, де боржником був її чоловік ОСОБА_2 , їй відмовлено у наданні інформації та знятті арешту на його частину квартири АДРЕСА_1 . Відтак, підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_2 - квартири АДРЕСА_1 , визначені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи вимоги зазначеної статті, станом на 20.11.2023 у Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відсутні.

У позовній заяві також вказано, що заочним рішенням у справі №711/9756/15-ц позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено. У рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 266/7-П від 09.07.2007 у сумі 7169,91 доларів США (в т.ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.) звернуто стягнення на предмет іпотеки (за договором іпотеки № 266/7-п-і від 09.07.2007), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановлено початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на рівні 252500,00 грн. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» кошти у сумі 7169,91 доларів США (в т.ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.). Стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» судові витрати по 1179,42 грн. з кожного.

Відповідно до довідки Регіонального відділення АТ «Креді Агріколь Банк» № 16501-08-1142 від 05.09.2023, станом на 05.09.2023, заборгованість у ОСОБА_4 (позичальник) за кредитом, нарахованими відсотками та комісіями по кредитному договору № 266/7-п відсутня.

Таким чином, вважає, що станом на день звернення до суду із цією позовною заявою жодних дій Другим ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо зняття арешту з вказаного вище майна у добровільному порядку здійснено не було, відповідачем не враховано, що заборгованість за вказаним вище рішенням у ОСОБА_2 та ОСОБА_2 перед ПАТ «Агріколь Банк» відсутня, необхідність в існуванні арешту на квартиру АДРЕСА_1 відпала.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_3 , у рамках виконавчого провадження №49992185, накладено арешт згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №49992140, виданої 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (номер запису обтяження: 13157219 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016). Крім того, на цю ж квартиру, у рамках одного виконавчого провадження №49992185, накладено арешт згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження № 49992140, виданої 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (номер запису обтяження: 13157219 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016) та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №49992185, виданої 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (номер запису обтяження: 13157072 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016).

На думку позивача, на теперішній час відсутні правові підстави для існування арешту на належної на праві власності їй та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та заборони на її відчуження.

Наявні спірні обтяження (арешт нерухомого майна та заборона на його відчуження) перешкоджають їй в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , а також створюють перешкоду їй як спадкоємцю набути право власності на зазначене майно у порядку спадкування та створює перешкоди для реалізації нею у наступному свого права власності у повному обсязі, так як орган, на підставі рішень якого зареєстровані у 2016 році вказані обтяження, відмовився їх скасувати на її досудові звернення, внаслідок чого неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з наявністю арешту на спадкове майно, - на квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач просить суд

-звільнити належну на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру АДРЕСА_1 , з-під арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49992140 від 04.02.2016 (номер запису про обтяження - 13157219);

-звільнити належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , з-під арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49992181 від 04.02.2016 (номер запису про обтяження - 13157072).

Ухвалою суду від 15.12.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по справі.

16.01.2024 до суду надійшов письмовий відзив відповідача Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.01.2024 № 26.21-47/3937, у якому зазначено, що на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси перебувало виконавче провадження № 49992140 з виконання виконавчого листа № 711/9756/15-ц, виданого 11.01.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 266/7-П від 09.07.2007 у сумі 7169,91 доларів США (в т.ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня - 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки (за договором іпотеки № 266/7-п-і від 09.07.2007), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на рівні 252500,00 гривень. 21.03.2016 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Равтович В.А. у ВП № 49992140 виконавчий документ повернуто стягувачу. Також на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси перебувало виконавче провадження № 49992185 з виконання виконавчого листа № 711/9756/15-ц, виданого 11.01.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 266/7-П від 09.07.2007 у сумі 7169,91 доларів США (в т. ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня - 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки (за договором іпотеки № 266/7-п-і від 09.07.2007), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на рівні 252500,00 грн. 21.03.2016 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Равтович В.А. у ВП № 49992185 виконавчий документ повернуто стягувачу. Разом з тим, станом на теперішній час, у Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відсутня інформація про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у ВП № 49992185, № 49992140. Отже, наразі відсутні правові підстави для зняття арештів з майна боржників, що накладені у вказаних вище виконавчих провадженнях. До того ж, звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є звільнення з-під арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_2 . Водночас позивач пред`явила позовні вимоги, зокрема, до Другого ВДВС у м. Черкаси, який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. Другий відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) є неналежним відповідачем у справі і вимоги позивача до такого відповідача задоволені не можуть бути, оскільки орган державної виконавчої служби у відповідних спорах може бути залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Тому, з врахуванням встановлених вище обставин, за визначеного кола учасників судового процесу, позовні вимоги до відповідача Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволенню не підлягають з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Позивачем відповідь на відзив подана не була.

Ухвалою суду від 12.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Нікітюк А.М. підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у позовній заяві обґрунтування та за урахуванням до неї доказів. Додатково, зазначив, що виконавче провадження № 49992140, у ході примусового виконання якого також накладено арешт на спірне майно, на теперішній час знищене і відповідно неможливо встановити хто був у ньому стягувачем. Крім того, вказав, що судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, сторона позивача залишає за собою.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

У судове засідання представник відповідача АТ «Креді Агріколь Банк» не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. 11.01.2024 представником відповідача за довіреністю Чорною С.П. подано заяву № 10451/98 від 11.01.2024 про розгляд справи без участі представника банку.

У судовому засіданні представник відповідача Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за довіреністю Кривохижа Ю.А. підтримав позицію відділу, яка висвітлена у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що 21.03.2016 від стягувача надійшла заява про повернення двох виконавчих листів № 711/9756/15-ц, які і були повернуті органом ДВС, але накладені арешти не знімалися, враховуючи норми ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши думку учасників справи, їхніх представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 01.12.2022, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 3674. Таким чином, позивач ОСОБА_2 є спадкоємицею 1-ї черги, після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету 03.03.1999 та договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Плахою Т.І. від 04.05.2007, за реєстровим номером № 3415. Інша 1/3 частина квартири належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету 03.03.1999.

Звернувшись 13.09.2023 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С.О. із заявою видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини вказаної вище квартири, що залишилась після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №26/2023 (номер у спадковому реєстрі - 70522312), дата заведення 13.04.2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72133876.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщука С.О. затримано видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 , зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , до зняття арешту на це майно. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії у постанові зазначено арешт на спадкове майно - підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №449992185, видана 04.02.2016, видавник Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, номер запису про обтяження в спеціальному розділі: 13157072.

Крім того, за результатами розгляду заяви представника ОСОБА_2 адвоката Нікітюка А.М., листом Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.11.2023 № 32385/26.21-47/146326 відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , оскільки, виконавчі провадження, які перебували на примусовому виконанні у Відділі ДВС, на теперішній час знищені, у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання. Відповідно, як зазначено, у органів ДВС відсутні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_2 і рекомендовано заявнику звернутися до суду. Крім того, перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні у посадових осіб Другого ВДВС у м. Черкаси перебувало виконавче провадження №49992140, де боржником є ОСОБА_2 . Проте, оскільки ОСОБА_2 не була стороною виконавчого провадження №49992140, де боржником був її чоловік ОСОБА_2 , їй відмовлено у наданні інформації та знятті арешту на його частини квартири АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи судом також встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.12.2015 у справі № 711/9756/15-ц задоволено позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вирішено:

-у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 266/7-П від 09.07.2007 у сумі 7169,91 доларів США (в т.ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня - 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки (за договором іпотеки № 266/7-п-і від 09.07.2007), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження;

- встановити початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на рівні 252500,00 грн.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» кошти в сумі 7169,91 доларів США (в т.ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.);

- стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» судові витрати по 1179,42 грн. з кожного.

Згідно з довідкою Регіонального відділення АТ «Креді Агріколь Банк» №16501-08-1142 від 05.09.2023, станом на 05.09.2023, заборгованість у ОСОБА_4 (позичальник) за кредитом, нарахованими відсотками та комісіями по кредитному договору №266/7-п, відсутня.

Відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси перебувало виконавче провадження № 49992140 з виконання виконавчого листа № 711/9756/15-ц, виданого 11.01.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 266/7-П від 09.07.2007 у сумі 7169,91 доларів США (в т.ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня - 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки (за договором іпотеки № 266/7-п-і від 09.07.2007), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на рівні 252500,00 грн.

21.03.2016 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Равтович В. А. у ВП № 49992140 виконавчий документ повернуто стягувачу.

Також, на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси перебувало виконавче провадження № 49992185 з виконання виконавчого листа № 711/9756/15-ц, виданого 11.01.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 266/7-П від 09.07.2007 у сумі 7169,91 доларів США (в т. ч.: строкова заборгованість за кредитом - 4616,00 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом - 1646,72 доларів США; нараховані відсотки - 105,69 доларів США; прострочені відсотки - 361,95 доларів США; нарахована пеня - 439,55 доларів США (еквівалент 9640,57 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки (за договором іпотеки № 266/7-п-і від 09.07.2007), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на рівні 252500,00 грн.

21.03.2016 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Равтович В.А. у ВП № 49992185 виконавчий документ повернуто стягувачу.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 (інформаційна довідка № 346524071 від 14.09.2023) на квартиру АДРЕСА_1 , у рамках виконавчого провадження № 49992185 накладено арешт згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №49992140, виданої 04.02.2016, видавник Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (номер запису обтяження: 13157219 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016).

Крім того, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 (інформаційна довідка № 343484067 від 21.08.2023) на вказану вище квартиру, належну ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у рамках одного виконавчого провадження № 49992185 накладено арешт згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №49992140, виданої 04.02.2016, видавник Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (номер запису обтяження: 13157219 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016) та згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №49992185, виданої 04.02.2016, видавник Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (номер запису обтяження: 13157072 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016).

Крім того, встановлено, що на час розгляду цієї справи стягувачем АТ «Креді Агріколь Банк» претензій щодо невиконання виконавчих документів не заявлено, відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_2 немає.

На сьогоднішній день арешти на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , не скасовані, враховуючи, що вказані вище виконавчі провадження органами ДВС знищені.

За таких обставин, на думку суду, наявність арештів на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладених на підставі вказаних вище постанов, перешкоджають позивачу, як спадкоємиці померлого оформити свої спадкові права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, який був чинним до 05.01.2017, зокрема, станом на повернення виконавчих документів стягувачу) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Наявність накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, не перешкоджає продажу шляхом приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно.

Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Вказані норми визначають непорушність права власності (у тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , щодо його майна, яке бажає оформити як спадкове. Слід зазначити, що стягувачами за виконавчими листами, зокрема АТ «Креді Агріколь Банк», претензій щодо невиконання виконавчих документів не заявлено, у тому числі і на час вирішення спору судом (не пред`явлено і вимоги кредитора до нотаріальної контори), а тому позивач, як майбутня власниця (спадкоємиця) належного ОСОБА_2 майна, має право на пред`явлення такого позову у обраний нею спосіб захисту. Таким чином, права та майнові інтереси будь-яких інших осіб не є порушеними.

Як на думку суду, на теперішній час державний виконавець та начальник відділу державної виконавчої служби, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідних постанов, а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту з майна підлягають до задоволення, оскільки іншим шляхом поновити порушене право позивача неможливо. Наявність протягом тривалого часу нескасованих арештів на майно боржника, за умови відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій з боку стягувачів, - є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до ЦПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача, а відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Разом з тим, з урахуванням практики ЄСПЛ (пункт 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України (заява № 38722/02) судом враховано, що у кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Крім того, при прийнятті вказаного судового рішення судом враховуються висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 01.11.2021 у справі № 21/170-08, від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі №645/6694/15-ц, від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11.

До того ж, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України, № 2 від 12.06.2009 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначено, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача. Після залучення співвідповідача, за результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим, пунктом першим постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у частині, що не суперечить нормам діючого законодавства, визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), що передбачено п. 2 згаданої постанови.

Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (Закон України «Про виконавче провадження»). У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

Враховуючи наведені вище обставини, позивачем не доведено, що Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) будь-яким чином порушені, не визнані або оспорюються її права, свободи чи інтереси, а тому у частині позовних вимог до відповідача Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, слід відмовити.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалася сторона позивача та сторона відповідача, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме слід зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, квартири АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладені постановою №49992140, виданої 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, номер запису обтяження: 13157219 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016, а також зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 ), - квартири АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладені постановою №49992185, виданої 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, номер запису обтяження: 13157072 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 11.12.2023.

Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи її заяву, висвітлену під час розгляду справи її представником, а тому відсутні підстави для стягнення їх з відповідача.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, - квартири АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладені постановою №49992140, виданої 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, номер запису обтяження: 13157219 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016.

Зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 ), а саме, - квартири АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладені постановою №49992185, виданої 04.02.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, номер запису обтяження: 13157072 (спеціальний розділ), дата реєстрації 08.02.2016.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 04.03.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька