Справа № 296/3194/24
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Драч Ю.І., розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді від 09.04.2024 відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

19.04.2024 на адресу суду надійшла від позивача заява про закриття провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову та повернення судового збору.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частин позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1, 3ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч.2ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного та враховуючи, що ст.ст.13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд, що позивач не підтримує позовні вимоги, відмовляється від них та підстав для неприйняття судом відмови представника позивача від позову немає, суд дійшов висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Що стосується клопотання представника позивача про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч.1ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 2статті 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частина 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір» містить положення, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вказана норма аналогічна змісту ч. 1ст. 142 ЦПК України.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Разом з тим, представником позивача не надано суду доказів того, що відповідачем погашено заборгованість після пред`явлення позову, тому в стягнення частини судового збору з відповідача слід відмовити.

При цьому суд також враховує й те, що стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача, відповідно до положень ч.3 ст.142 ЦПК України, суд присуджує за заявою позивача. А в даному випадку представник позивача просив повернути судовий збір.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 4 ч. 1ст. 255 ЦПК України в зв`язку з відмовою позивача від позову до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним за подачу позову до суду відповідно до платіжного доручення № 4 від 15 березня 2024 року в сумі 1514,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.142, п. 4 ч. 1 ст.255,ст.ст. 206,353-355 ЦПК України, частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Провадження у цивільні справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Повернути Акціонерному товариству «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при зверненні до суду, в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн., відповідно до платіжного доручення № 4 від 15 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ю. І. Драч