ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2040/23

Провадження № 22-ц/4820/653/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: прокурора ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Стар 2006», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 , про витребування земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року (суддя Кутасевич О.Г.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Агро Стар 2006» про витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району №17 від 17.02.2020 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Рішенням 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення та передачу їх у власність» від 11 червня 2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району та передано безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку, площею 1,8044 га, кадастровий номер :05:025:0366, ОСОБА_4 .

Право власності ОСОБА_4 на зазначену земельну ділянку зареєстровано 17.06.2020 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

09.07.2020 ОСОБА_4 на підставі договору дарування за реєстровим №506 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :05:025:0366. ОСОБА_3 того ж дня зареєструвала право власності на земельну ділянку.

16 липня 2020 року ОСОБА_3 на підставі договору оренди №19ГУ передала спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «Агро Стар 2006» до 31.12.2030.

Крім цього, в ході розслідування кримінального провадження № 0000015, було встановлено, що рішення №17 від 17.02.2020 та №20 від 11.06.2020 сесією Губчанської сільської ради фактично не прийняті, оскільки за ці рішення більшість депутатів від загального складу Ради, як то визначено ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», не проголосували. Так як загальний склад Губчанської сільської ради становить 12 депутатів, більшість від загального складу депутатів становить 7 депутатів, однак за рішення №17 від 17.02.2020 фактично проголосував лише 1 депутат, а за рішення №20 від 11.06.2020 - 4 депутати.

Прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності поза волею володільця, а ОСОБА_3 отримала у власність вказану земельну ділянку, як особа, яка не мала права на її отримання та розпорядження нею, тому і не мала права передавати її в оренду ТОВ «Агро Стар 2006». А тому, на думку прокурора, ОСОБА_3 та ТОВ «Агро Стар 2006» не є добросовісними набувачами земельної ділянки, площею 1,8044 га, кадастровий номер :05:025:0366, і вказана земельна ділянка має бути повернута у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області шляхом її витребування.

Зважаючи на викладене, заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури просив витребувати у ОСОБА_3 у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку кадастровий номер :05:025:0366, площею 1,8044 га, та витребувати у ТОВ «Агро Стар 2006» у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку, кадастровий номер :05:025:0366, площею 1,8044 га.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року позов заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області задоволено. Витребувано у ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області земельну ділянку, площею 1,8044 га, кадастровий номер :05:025:0366, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (колишня територія Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області).

Витребувано у ТОВ «Агро Стар 2006» на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 1,8044 га, кадастровий номер :05:025:0366, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (колишня територія Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині витребування земельної ділянки у ОСОБА_3 , ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом в оскаржуваному рішенні не надано спростувань на його заперечення щодо здійснення загального нагляду Хмельницькою окружною прокуратурою, а саме перевірки протоколів Губчанської сільської ради за 2020 рік, під час яких були виявлені порушення у рішеннях сесії сільської ради. Вказує, Старокостянтинівська міська рада усунулася від здійснення заходів представницького характеру, спрямованих на усунення виявлених порушень та поновлення інтересів територіальної громади шляхом звернення до суду, є безпідставними, оскільки Старокостянтинівський міський голова у своєму листі вказував, що в міської ради відсутні будь-які відомості щодо виявлених порушень. При цьому, Хмельницькій окружній прокуратурі було відомо у 2021 році про виявлене правопорушення, а повідомлення Хмельницька окружна прокуратура надала міській раді лише в березні 2023 року.

Вказує, що Старокостянтинівська міська рада, її виконавчий комітет є юридичною особою з відповідними повноваженнями та проводять свою діяльність відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вчиняють будь-яку діяльність не заборонену законом. У структурі міської ради існують різні відділи, у тому числі мають в наявності юридичний відділ, тому здійснювати представництво інтересів Старокостянтинівської міської ради Хмельницька окружна прокуратура не має правових та законних підстав.

Скаржник звертає увагу, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, передбачених статтями 77-79 ЦПК України. В якості єдиного доказу, на якому базуються позовні вимоги, є висновок експерта від 25.11.2021 №СЕ-19/123-21/7955-ПЧ, проведений на основі постанови про призначення почеркознавчої експертизи від 06.10.2021 року слідчого СВ Захарук В.В. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №10000015 від 17.06.2021, проте вказаного кримінального провадження не існує. При цьому вказує, що зазначений висновок експерта суперечить вимогам Інструкції про призначення і проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 зі змінами та доповненнями станом на 02.02.2023, а саме: пунктам 3.4, 4.12, 4.13 даної Інструкції та Закону України «Про судову експертизу».

Крім того, ОСОБА_3 посилається на те, що рішення №17 Губчанської сільської ради від 17.02.2020 Старокостянтинівського району Хмельницької області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_4 та рішення №20 сесії Губчанської сільської ради від 11.06.2020 «Про затвердження проекту щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення та передачу їх у власність» є чинними, не оспореними та не визнані недійсними.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог статей 84, 95 ЦПК України, відмовивши у задоволенні клопотання адвоката Грицая Л.М. від 09.11.2023 про зобов`язання обов`язкової участі у справі представника Старокостянтинівської міської ради та у витребуванні матеріалів кримінального провадження для їх співставлення з додатками до позовної заяви і дослідження.

Хмельницька окружна прокуратура подала відзиви на апеляційну скаргу, в яких просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Вважає, що подана апеляційна скарга є безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_1 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2024 року заяву представника Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Книша О.А. про розгляд справи без участі представника міської ради повернуто заявнику без розгляду.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки у ТОВ «Агро Стар 2006» не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 14.02.2020 ОСОБА_4 звернувся до Губчанської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що розташована на території Губчанської сільської ради (а.с. 29).

Рішенням 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району №17 від 17.02.2020 ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташована на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (а.с. 36).

Рішенням 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 від 11.06.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району та передано безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно додатку №1 до вказаного рішення, де серед іншого, п. 8 ОСОБА_4 (кадастровий номер :05:025:0366), площа 1,8044 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.45,46).

17.06.2020 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, кадастровий номер :05:025:0366 (а.с. 33 на звороті).

Також судом першої інстанції встановлено, що загальний склад Губчанської сільської ради 7 скликання на момент прийняття рішень щодо передачі ОСОБА_4 у власність спірної земельної ділянки складав 12 депутатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і більшість від загального складу сільської ради складає 7 депутатів.

Згідно протоколу та поіменного голосування депутатів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району 35 сесії 7 скликання за прийняття рішення № 17 від 17.02.2020 про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення документації із землеустрою проголосувало 7 депутатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 37-44).

Згідно протоколу поіменного голосування депутатів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району за прийняття рішення 37 сесії від 11.06.2020 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» згідно Додатку №1 до вказаного рішення, в тому числі ОСОБА_4 . проголосувало 5 депутатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , депутати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 утрималися від голосування (а.с. 47-53, 55).

Ці ж обставини відносно депутатів, які проголосували за прийняття зазначених рішень, містяться також у протоколах Губчанської сільської ради від 17.02.2020 та від 16.06.2020 (а.с. 37-43, 47-53).

Відповідно до копії висновку експерта №СЕ-19/123-21/7955-ПЧ від 25.11.2021 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 10000015 від 17.06.2021, підписи від імені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішень 33 сесії від 17 лютого 2020 року виконані не зазначеними особами, а іншими особами. А підписи від імені ОСОБА_10 у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішення від 11.06.2020 виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою (а.с. 56-65).

09 липня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір дарування земельної ділянки, за яким дарувальник передав безоплатно у власність обдаровуваній, обдаровувана прийняла від дарувальника у власність земельну ділянку площею 1,8044 га, кадастровий номер :05:025:0366, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (а.с.66-69).

09.07.2020 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :05:025:0366, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242 (а.с. 33-34).

16 липня 2020 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агро Стар 2006» укладено договір оренди землі №19ГУ, за умовами якого ОСОБА_3 передала ТОВ «Агро Стар 2006» земельну ділянку кадастровий номер :05:025:0366 в оренду до 31 грудня 2030 року (а.с. 34).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги та витребовуючи у ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради земельну ділянку кадастровий номер :05:025:0366, суд першої інстанції виходив з того, що рішення сесії Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району №17 від 17.02.2020 та №20 від 11.06.2020 є такими, що не прийняті відповідно до вимог статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», внаслідок чого із комунальної власності незаконно вибула спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення. І так як ОСОБА_4 отримав у приватну власність цю земельну ділянку за відсутності рішення уповноваженого органу, тому земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_3 , якій вона була відчужена, на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради, що, з огляду на обставини справи та з врахуванням суспільних інтересів, переважають над приватними, є легітимним втручанням у право власності відповідачки.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на правильному застосуванні районним судом норм матеріального і процесуального права.

Так, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (з 27.05.2021) передано сільським, селищним, міським радам повноваження з розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (стаття 12 ЗК України).

Положеннями статей 79-1, 84 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

З огляду на положення частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до пункту «а» частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (пункт «в» частини 3, 5 статті 116 ЗК України).

Пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України закріплено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.

З огляду на положення частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 ЗК України).

Згідно частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

В силу положення статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань.

Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Оцінивши відповідно до вимог статті 89 ЦПК України надані учасниками справи та їх представниками докази та встановивши, що за прийняття рішення 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради №17 від 17.02.2020 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» щодо ОСОБА_4 фактично проголосували двоє депутатів: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при необхідних семи голосів «за»; а за прийняття рішення 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради №20 від 11.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення та передачею їх у власність» щодо ОСОБА_4 (п. 8 Додатку 1 до рішення 37 сесії 7 скликання №20 від 11.06.2020) проголосувало четверо депутатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 при необхідних семи голосів «за», суд першої інстанції прийшов до вірного висновку зазначені рішення територіальної громади є такими, що не прийняті відповідно до вимог діючого законодавства, внаслідок чого з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка кадастровий номер :05:025:0366, яка була незаконно передана у приватну власність ОСОБА_4 на підставі статті 118 ЗК України та в подальшому не могла бути відчужена ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. І для такого витребування оспорювання ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту прав власника.

З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірна земельна ділянка вибула із земель комунальної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими та доведеними.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції відсутності підстав для звернення до суду із позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах Старокостянтинівської міської ради, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності на господарювання, тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів.

Згідно абзацу 3 частини 5 статті 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у подібних спірних правовідносинах виклала правовий висновок, відповідно до якого наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший, другий і третій частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини 3 статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15.12.2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині 4 статті 56 ЦПК України, чинного з 15.12.2017 року.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом juranovitcuria («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту (п. 67-70 постанови Великої Палата Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц, провадження № 14-104 цс 19).

Як вбачається із позовної заяви, заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури обґрунтовує своє звернення до суду з посиланням на те, що Старокостянтинівська міська рада є правонаступником прав та обов`язків Губчанської сільської ради, процедура реорганізації якої шляхом приєднання останньої до Старокостянтинівської міської ради, розпочата.

Також прокурор вказує, що попередньо до звернення до суду, звертався до Старокостянтинівської міської ради з приводу виявлених порушень Губчанської сільської ради при передачі у власність спірної земельної ділянки, тому числі, ОСОБА_4 , однак Старокостянтинівська міська рада ніяких заходів не вживала, а повідомила прокурора про відсутність можливості подання відповідних позовів до суду про витребування земельних ділянок.

Зазначене підтверджується повідомленням заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури про встановлення підстав для представництва інтересів держави у суді від 29.03.2023, адресованим Старокостянтинівській міській раді та листом Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 07.04.2023 за №63/05-39-796/2023 (а.с. 70-81 т. 1).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про неналежне виконання Старокостянтинівською міською радою захисту інтересів держави, в тому числі інтересів Старокостянтинівської громади, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів у спірних земельних правовідносинах, а тому суд першої інстанції, враховуючи характер і суспільну значимість спірних правовідносин, вірно виходив з належного обґрунтування прокурором підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави.

І з огляду на наведене твердження скаржниці про те, що прокуратура позбавила Старокостянтинівську міську раду виконувати свої функції щодо захисту інтересів держави не заслуговують на увагу.

Відхиляються апеляційним судом аргументи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги прокурора базуються на припущеннях та є недоведеними, та висновок експерта від 25.11.2021 № СЕ-19/123-21/7955-ПЧ проведений у межах кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за № 10000015 від 17.06.2021, якого не існує та цей висновок суперечить Інструкції про призначення та проведення судових експертиз.

Оцінивши зазначений висновок експерта, як письмовий доказ в сукупності із іншими доказами, наданими сторонами, суд першої інстанції вірно виходив з того, що у номері кримінального провадження судовим експертом допущена описка, а із наданих прокурором письмових доказів, зокрема, постанови про призначення судової почеркознавчої експертизи від 06.10.2021, постанов про відібрання експериментальних зразків підпису для проведення судової почеркознавчої експертизи від 02.09.2021, протоколів отримання зразків для експертизи від 02.09.2021 та 05.09.2021 слідує, що вказана експертиза проведена саме у межах кримінального провадження № 0000015 від 17 червня 2021 року.

Також, апеляційний суд констатує, що вільні та експериментальні зразки підписів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 були відібрані на підставі постанов від 02.09.2021 про відібрання експериментальних зразків підпису для проведення судової почеркознавчої експертизи та протоколів отримання зразків для експертизи від 02.09.2021 та від 05.09.2021, надані експерту і були предметом його дослідження, що відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз.

Натомість відповідачкою будь-яких доказів (висновків експерта чи спеціаліста) на спростування письмового доказу висновку експерта від 25.11.2021 № СЕ-19/123-21/7955-ПЧ надано не було.

Посилання в апеляційній скарзі на положення статті 110 ЦПК України є аргументованими і, слід зазначити, що зазначений висновок експерта, як письмовий доказ, було оцінено судом першої інстанції в сукупності із іншими доказами, що надані учасниками справи та їх представниками.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що прийняття рішень сесії Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району №17 від 17.02.2020 та №20 від 11.06.2020 відповідає вимогам статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ці рішення є чинними та не визнані судом незаконними. Оскільки судом першої інстанції при ухваленні судового рішення була дана оцінка зазначеним рішенням сесії територіальної громади і суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ці рішення не є прийнятими відповідно до вимог діючого законодавства і оцінка їх законності викладена судом у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. Крім того, для витребування нерухомого майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника.

Крім того, неприйнятними є доводи і апеляційної скарги про незаконність рішення суду з підстав порушення судом норм процесуального права, а саме: відмови у клопотанні представника відповідачки ОСОБА_2 про визнання обов`язкової участі у справі Старокостянтинівської міської ради та витребування матеріалів кримінального провадження. Адже ці клопотання були вирішені судом першої інстанції відповідно до вимог статті 222 ЦПК України і зводяться до незгоди скаржниці із їх вирішенням.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній частині і впливали на їх законність.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем за якими є ОСОБА_3 , ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судові витрати у зв`язку з переглядом судового рішення перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2023 року в частині задоволення позовних вимог, відповідачем за якими є ОСОБА_3 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай