Справа № 355/1407/23
Провадження № 2/355/85/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Реви Інни Олександрівни до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рева І.О. з позовною заявою у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31 жовтня 2018 року №81 вчинений Кондратюком В.С. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу щодо стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» боргу у розмірі 20628 гривень 90 копійок. Стягнути з Акціонерного товариства «банк Форвард» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 гривень 60 копійок.

Позовна заява обґрунтовується тим, що 31 жовтня 2018 року Кондратюком В.С, приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис за №81, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» борг у сумі 20628 гривень 90 копійок. Про наявність виконавчого напису позивачка дізналась в червні 2023 року від працівників ПАТ КБ «Приват Банк». Вважаючи, що її картковий рахунок заблоковано помилково позивачка звернулась до представника банку з вимогою про його розблокування. Однак її було повідомлено, що є постанова приватного виконавця Павелків Т.Л. від 23 грудня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З Єдиного порталу державних послуг «Дія» в свою чергу вбачається що приватний виконавець Павелків Т.Л. 04 травня 2023 року звернулась до ПАТ КБ «Приват Банк» з вимогою отримання інформації, яка містить банківську таємницю, що ймовірно і слугувало підставою для арешту карткового рахунку позивача. Жодні постанови в межах виконавчого провадження позивачу не надавались. Про наявність боргу перед АТ «Банк Форвард» в розмірі 20628,90 гривень позивачу відомо не було. З АТ «Банк Форвард» позивачка мала договірні зобов`язання востаннє в 2012 році тобто строк для будь-яких вимог банку давно сплинув, підстави виникнення заборгованості перед відповідачем позивачу невідомі. 04 липня 2023 року позивачка звернулась до ОСОБА_2 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва з проханням надати копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. У відповідь надійшли матеріали виконавчого провадження, серед яких крім спірного виконавчого напису надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження. З листа Міністерства юстиції України від 25 травня 2021 року №22297/111-Л-2097/19.1.1 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 27 травня 1997 року №2657 на ім`я ОСОБА_3 було анульоване документи нотаріального діловодства та архів нотаріуса на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавались. За таких обставин не видається за можливе встановити на підставі чого був вчинений виконавчий напис. Вона вважає, що виконавчий напис 31 жовтня 2018 року №81 вчинений Кондратюком В.С. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу, вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 2019 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 22012 року №296/5 та як наслідок підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, передала свої повноваження адвокату Реві І.О..

Представник позивача адвокат Рева І.О. до судового засідання не з`явилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує просить задовольнити.

Представник відповідача від Акціонерного товариства «Банк Форвард» до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи. Стосовно позовних вимог були надані до суду письмові пояснення у який просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Пояснення обґрунтовані тим, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правом регулюванню процедури вчинення нотаріусом виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій. Так згідно за ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріусом за заявою АТ «Банк Форвард» було вчинено виконавчий напис. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 перевірено подачу відповідачем АТ «Банк Форвард» обґрунтування вимог пакету документів. При цьому цей перелік документів передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та порядок вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи інший відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками-наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги нібито не дотримання принципу безспірності, при цьому позивач не надає відповідних доказів на підтвердження своїх тверджень, зокрема контррозрахунку заборгованості. Між ПАТ «Банк Форвард» та позивачем було укладено кредитний договір шляхом підписання оферти та паспорту споживача кредиту. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їхній внутрішньої волі. При цьому кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання. Договір укладений в простій письмовій формі, оскільки обов`язкове його нотаріальне посвідчення не вимагається чинним законодавством України. За виконавчим написом нотаріуса з позивача було стягнуто розмір заборгованості за договором. Такий розрахунок заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, яку було надано приватному нотаріусу. Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано до суду жодних доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором, між тим кредитна заборгованість позивача перед АТ «Банк Форвард» за кредитним договором боржником не погашена, тому і була стягнута за виконавчим написом нотаріуса. Позивач в поданій до суду позовній заяві не наводить належних доводів щодо неправильності розміру заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, позивачем не надані належні докази іншого розміру його заборгованості перед банком за кредитним договором. Отже позовні вимоги є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. Обов`язок доводити суду наявність спору з приводу наявності чи відсутністю заборгованості за кредитним договором покладається саме на боржника, який в даному випадку є позивачем по справі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Приватний виконавець Вольф Т.Л. до судового засідання не з`явилась, була належно повідомлена про час, місце розгляду справи. Причину неявку до суду не повідомила, яку слід вважати неповажною.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.І. до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи. Причину неявки до суду не повідомив.

Суд дослідив матеріали справи у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України слід, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч.1 ст.89 ЦПК України слід, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Збоку позивача були надані:

Копія паспорта з якого слід, що позивачка є громадянкою України.(а.с.10)

Копія виконавчого напису від 31 жовтня 2018 року з якого слід, що приватний нотаріус Кондратюк В.С. у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів запропонував звернути стягнення на ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №92076346 від 26 вересня 2011 року. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 вересня 2011 року по 29 лютого 2016 року. Сума заборгованості складає 19778,90 гривень(а.с.12)

Копію повідомлення приватного виконавця Вольф Т.Л. про відкриття виконавчого провадження направлено до адресатів ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард» на підставі виконавчого напису.(а.с.13)

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 грудня 2018 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 20628,90 гривень.(а.с.14-15)

Копію заяви представника стягувача ОСОБА_4 про примусове виконання рішення адресоване приватному виконавцю виконавчого округу місто Київ Вольф Т.Л., АТ «Банк Форвард» боржнику ОСОБА_1 у якому просять відкрити за місцем, знаходження майна боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. за №81 від 31 жовтня 2018 року про стягнення із боржника ОСОБА_1 (а.с.16-17)

Копію довідки представника стягувача за довіреністю ОСОБА_5 з якої вбачається, що ОСОБА_1 має рахунок відкритий в АТ «Банк Форд».(а.с.18)

Копію листа заступника Міністра з питань державної реєстрації Ольги Оніщук слід, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 27 травня 1997 року за №2657 на ім`я ОСОБА_3 анульоване. Документи нотаріального діловодства та архіву нотаріуса на зберігання до Архіву не передавались. (а.с.19-20)

Копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 грудня 2020 року з якої слід, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. при примусовому виконанні виконавчого напису №81 виданого 31 жовтня 2018 року виданого приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком В.С. було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.21-22)

Копія постанови про арешт коштів боржника від 11 січня 2019 року з якої слід, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. при примусовому виконанні виконавчого напису №81 виданого 31 жовтня 2018 року приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк В.С. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Державний ощадбанк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-Банк», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ « Креді агріколь банк» ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Універсал банк», АТ «Пумб» на ім`я ОСОБА_1 (а.с.23-24)

Копія вимоги приватного виконавця Павелків Т.Л. до АТ КБ «Приват Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «Альтбанк»,АТ «Укрсиббанк», АТ «Сенс банк», АТ «Райфайзен БАНК», ПАТ «Банк Восток» на отримання інформації, яка містить банківську таємницю стосовно боржника ОСОБА_1 (а.с.25-26)

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат").

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України "Про нотаріат" та главі 16 розділу II Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19) зазначено, що "вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172".

У постанові від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц (провадження N 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису".

У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі N 204/4071/14 (провадження N 61-360св18), від 09 лютого 2022 року у справі N 547/210/20 (провадження N 61-16834св21) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278гс18).

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису.

Позивачка не заперечує тому, що має борг перед стороною відповідача за кредитним договором який своєчасно не повертає. Самого кредитного договору до позовної заяви не надала. Однак надала копію виконавчого напису з якого слід, що тіло кредиту становить 18065 гривень 16 копійки, заборгованість за відсотками становить 1363 гривень 74 копійки, плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 350 гривень, за вчинення виконавчого напису 850 гривень загальна сума яка підлягає стягненню складає 20628 гривень 90 копійок. Суд приходить до думки , що під час складання виконавчого напису приватний нотаріус переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості. З таких підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2,4, 12, 13,81,89,141, 229, 263-265, 293 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 адвоката Реви Інни Олександрівни до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд київської області.

Повний текст рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов