КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 2-2000/2007 Головуючий у суді першої інстанції - Зуй Т.С.
Апеляційне провадження № 22-з/824/644/2024 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
У Х В А Л А

26 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.03.2024 апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2007 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок закрито (т. 2 а.с. 17-21).

22.03.2024 ОСОБА_1 було подано заяву про внесення змін до ухвали Київського апеляційного суду від 06.03.2024, які полягають у наступному:

1) ухвала Київського апеляційного суду від 06.03.2024 винесена іменем України;

2) пронумерувати сторінки ухвали;

3) у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві, які брали участь у справі: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 (протокол судового засідання від 06.03.2024);

4) згідно довідки по архівним даним КП КОД «Фастівська МБТІ» станом на 26.09.2007 (довідка № 1108) житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 ;

5) 16.03.2005 за № 26 складено заповіт; 18.04.2006 надійшла заява від ОСОБА_2 до Фастівської міської державної нотаріальної контори; ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - Де був заповіт цілий рік?

6) 22.03.2006 ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (відсутня відповідь нотаріальної контори);

7) справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 від 02.10.2007, про визнання права власності на спадковий будинок, суд позов задовольнив, на судовому засіданні у залі суду м. Фастів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не було, на ведення цивільної справи адвокат Дудка Л.Г. уклала угоду з ОСОБА_2 від 28.09.2007;

8) згідно заяви ОСОБА_3 від 28.09.2007, Я ОСОБА_3 , не заперечую щоб право власності за заповітом було визнано судом за моєю дочкою ОСОБА_2 після смерті моєї матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка проживала у АДРЕСА_1 . Прошу слухати справу без моєї присутності (см. справу 2-2000/2007);

9) в ухвалі Київського апеляційного суду від 06.03.2024: інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України);

10) 9 пункт даної ухвали Київського апеляційного суду виключити, у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві, які брали участь у справі: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 (протокол судового засідання від 06.03.2024);

11) ОСОБА_4 мала двох чоловіків, ОСОБА_5 (батько ОСОБА_6 ); ОСОБА_7 (прізвище батька не має). ОСОБА_8 поміняла прізвище на ОСОБА_3 , в матеріалах цивільної справи не має??

12) сторінка 4 ухвали Київського апеляційного суду:

стаття 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прописаний і проживав згідно будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 ;

стаття 1268 частина 3 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, про відмову від неї він не заявляв; ОСОБА_5 заяву на спадкування за законом не подавала;

стаття 1262, 1263, 1265 ЦК України, друга, третя черга спадкоємців за законом не стосується;

стаття 1264 ЦК України четверта черга право на спадкування, проживали з ОСОБА_7 однією сім`єю згідно довідки № 2825 від 19.12.2016 з 02.10.2005 по 25.11.2016 - 11 років;

стаття 1266 ЦК України спадкування за правом представлення:

онука ОСОБА_2 спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, якби вона була жива на час відкриття спадщини;

13)16.03.2005 за реєстром № 26, секретар Мартинівської сільської ради Харківської області Н.В. Головач, від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована у АДРЕСА_1 в користь онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , склала заповіт:

-у зв`язку з хворобою ОСОБА_4 за її дорученням в присутності секретаря Н.В. Головач, заповіт підписала ОСОБА_9 (не має паспортних даних);

-заповіт має бути особисто підписаний заповідачем;

-доручення в заповіті не має;

-заповіт є «папірець»;

-секретар ОСОБА_10 склала заповіт з порушенням вимог до форми заповіту, що його оформлення та посвідчення, не відповідають ст. 1247 ЦК України;

-заповіт від 16.03.2005 не посвідчений, має відбуватись при свідках, не відповідає ст. 1253 ЦК України, в тексті заповіту заносяться відомості про особу, свідків, їх не має;

14) 18.04.2006 по пошті прийшла заява від ОСОБА_2 в м. Фастів нотаріальної контори і заведена спадкова справа № 164 (копія паспорта ОСОБА_2 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , оригінал заповіту, який посвідчений секретарем Мартинівської сільської ради Харківської області Н.В. Головач від 16.03.2005 за реєстровим № 26);

15) заповіт за № 26 від 16.03.2005 зареєстрований у спадковому реєстрі в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України 14.02.2007, в 11:13, реєстратор: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України»;

16) сторінка 4 ухвали Київського апеляційного суду:

виключити: із матеріалів справи вбачається, що на момент складання заповіту, ОСОБА_7 (син) перебував у віці 54 років, інформації про незадовільний стан його здоров`я, а також, обмеження щодо працевлаштування відсутні (в матеріалах справи про стан здоров`я ОСОБА_7 не має);

17) згідно ст. 1257 ЦК України, до Фастівського міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_1 подана позовна заява, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також, заповіт складений з порушенням вимог щодо його оформлення та посвідчення, є нікчемним; справа № 381/2938/22 за № 9219/22 від 23.09.2022;

18) частиною 2 статті 1223 ЦК України встановлено, по даному адресу: АДРЕСА_1 спадщина не прийнята, будинок зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 ;

19) Київський апеляційний суд, в теперішній час не забезпечив докази, не витребував з Першої Фастівської державної нотаріальної контори: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 4 Завідуючий: ОСОБА_11 ;

20) згідно ст. 1296 ЦК України з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину на ОСОБА_7 ; на ОСОБА_5 , ОСОБА_2 );

21) відкритому судовому засіданні було 20 хв., суд не дослідив факти, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується судом без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності щодо встановлення фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, тощо) або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовленні тексту рішення суду), які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах: від 14.01.2019 у справі № 638/11034/15-ц, від 20.05.2020 у справі № 520/15285/17, від 21.07.2020 у справі № 521/1074/17, від 13.07.2022 у справі № 761/14537/15-ц.

Із наведеного слід зробити висновок про те, що виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що подана заява про виправлення описок в ухвалі Київського апеляційного суду від 06.03.2024 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктами 3, 9 поданої заяви звертається увага на те, що в ухвалі не правильно зазначено учасників, які були присутніми у судовому засіданні.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 06.03.2024 у судовому засіданні були присутні: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Однак, в ухвалі суду апеляційної інстанції зазначено, що у судовому засіданні була присутня лише особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 .

Таким чином, зазначена описка підлягає виправленню, та доповнити вступну частину абзацом про те, що у судовому засіданні була присутня ОСОБА_2 , яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги.

Пунктом 1 поданої заяви вказано, що ухвала апеляційного суду постановлена не «Іменем України». Спростовуючи зазначений довід, слід звернути увагу на таке.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 2-4 статті 258 ЦПК України визначено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Аналізуючи зазначені норми права слід дійти висновку, що іменем України ухвалюються судові рішення, якими закінчено розгляд справи по суті, аналогічний зміст міститься і в Конституції України, а саме у статті 129-1, де зазначено, що суд ухвалює рішення іменем України.

Враховуючи те, що предметом розгляду в ухвалі Київського апеляційного суду від 06.03.2024 було перевірка наявності/відсутності порушеного права особи, яка не брала участі у справі, судовим рішенням, тобто, розгляд справи по суті не відбувався, за наслідками якого постановилась ухвала, яка не є тим кінцевим рішенням, яке має постановлятись іменем України, тому у виправлені описки у цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги пункту 2пронумерувати сторінки ухвали, то слід зазначити наступне.

Пунктами 9, 10 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України № 814 від 20.08.2019 зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція № 814) визначено оформлення судової справи шляхом нумерації її аркушів арабськими цифрами у правому верхньому куті простим графітовим олівцем або механічним нумератором; аркуші судової справи, розділеної на томи, слід нумерувати за кожним томом окремо.

У даному випадку справа сформована у відповідності до вимог, визначених Інструкцією № 814, ухвала апеляційного суду прошита та містить нумерацію аркушів у правому верхньому куті арабськими цифрами простим графітовим олівцем.

У тому випадку, якщо заявниця має зауваження до отриманої копії ухвали від 06.03.2024, то слід зазначити, що така копія була видана з урахуванням вимог, встановлених Інструкцією № 814.

Розділом XI Інструкції № 814 встановлено порядок засвідчення та видавання копій судових рішень і документів, та зазначено, що якщо копія у паперовій формі складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на три проколи, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом відповідальної особи апарату суду, засвідчена відбитком печатки суду, із відміткою «Всього в копії _____ арк.», посади та власного імені і прізвища відповідальної особи апарату суду. Допускається засвідчувати копії документів поаркушно.

З наведеного вбачається, що Інструкцією № 814 передбачено поаркушне засвідчення копії документа, але таке засвідчення не є обов`язковим, тому не є помилкою/опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.

Пунктами 4, 5, 6, 7, 8, 11, 13, 14, 15, 18, 20 ставиться на розгляд питання щодо: хто був власником спірного нерухомого майна; де перебував заповіт з моменту його складання й до моменту відкриття спадкової справи; присутність лише представника позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції; наявність заяви ОСОБА_3 про визнання заповіту; відсутність документу, що підтверджує зміну прізвища ОСОБА_4 ; відсутності відповіді нотаріальної контори на звернення ОСОБА_2 щодо прийняття спадщини за заповітом; порушення процедури складання заповіту (хто підписав, відповідність вимогам ЦК України); коли саме була відкрита спадкова справа; ким зареєстрований заповіт; не прийняття спадщини спадкоємцем; а також керуючись ст. 1296 ЦК України, просить видати свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ..

Однак, зазначені доводи не є предметом розгляду даної справи, і їх зазначення/не зазначення не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України, тому задоволенню не підлягають.

Пунктом 10 заяви зазначено, що згідно протоколу судового засідання від 06.03.2024, в ухвалі суду не правильно зазначено процесуальний статус учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 249 ЦПК України учасники справи мають право ознайомитися із технічним записом судового засідання, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису.

Перевіривши зазначений довід слід дійти висновку про те, що він не підлягає задоволенню, з огляду на те, що в ухвалі апеляційного суду процесуальний статус учасників сторін зазначено правильно.

У тому випадку, якщо є помилка у протоколі судового засідання, то заявник мала право подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису. І такі зауваження не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.

Пунктом 12 ставиться питання щодо застосування статей 1261, 1264, 1266 ЦК України, однак зазначені статі не регулюють правовідношення у даному питання, тому апеляційний суд обґрунтовано їх не застосовував під час розгляду даної справи, тому їх не зазначення не є опискою, яка підлягає виправленню.

У пункті 16 заявниця ставить питання щодо виключення із ухвали апеляційного суду інформацію щодо стану здоров`я ОСОБА_7 (сина), як таку що відсутня в матеріалах справи. Однак, в ухвалі саме так і зазначено, що інформація щодо стану здоров`я ОСОБА_7 (сина), яка може бути підставою для отримання обов`язкової частки спадщини, відсутня. Тому підстав для того щоб виключати даний абзац не вбачається.

Пунктом 17 ставиться питання про доповнення ухвали апеляційного суду абзацом про поданий заявницею позов про визнання заповіту нікчемним у справі № 381/2938/22, однак, посилання на поданий ОСОБА_1 позов міститься в ухвалі, тому відсутні підстави для повторного посилання на нього.

У пункті 19 заявниця зазначає, що судом апеляційної інстанції не було забезпечено докази, а саме не витребувано із нотаріальної контори спадкову справу.

Зазначена вимога не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України, тому задоволенню не підлягає. В той же час, слід зазначити, що згідно частин 3, 4 статті 117 ЦПК України За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Квитанції про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів матеріали справи не містять. Окрім того, наявність спадкової справи не вплине на зміст судового рішення.

У пункті 21 заявниця вказує на коротку тривалість судового засідання та не дослідження судом фактів, зазначених в апеляційній скарзі.

Під час розгляду поданої апеляційної скарги, судом досліджувались докази, які б підтверджували порушення права апелянта судовим рішенням. Інші докази, що не мають відношення до предмету даної справи, не потребують дослідження. Окрім того, зазначені обставини не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України, тому відсутні підстави для її задоволення.

Отже, з огляду на те, що в ухвалі суду допущена описка, то вона підлягає виправленню, а подана заява підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року задовольнити частково.

Виправити описку в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, а саме у вступній частині ухвали зазначити правильно «06 березня 2024 року у судовому засіданні була присутня ОСОБА_2 »

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома