справа № 462/685/24
УХВАЛА

22 березня 2024 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бардина Михайла Богдановича про ухвалення додаткового рішення у справі №462/685/24,

встановив:

19.03.2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Бардина М.Б. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №462/685/24 за заявою ЛКП «Левандівка» про солідарне стягнення заборгованості із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в розмірі 5020,35 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що безпідставне звернення ЛКП «Левандівка» до Залізничного районного суду м.Львова із заявою про видачу судового наказу призвело до вимушених судових витрат заявників на сплату судового збору і на професійну правничу допомогу. Оскільки заява про скасування судового наказу розглянута судом без виклику сторін, тому заявники були позбавлені були можливості подати клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу. У зв?язку з наведеним просить стягнути із ЛКП «Левандівка» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2400 грн.

Дослідивши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 22.02.2024 року Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь ЛКП «Левандівка» заборгованості в розмірі 5020,35 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 14.03.2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено, скасовано судовий наказ від 22.02.2024 року, виданий Залізничним районним судом м.Львова про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ЛКП «Левандівка» заборгованості у розмірі 5020,35 грнта 302,80 грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Згідно із ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторони в цивільному процесі є позивач і відповідач, а у справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Проте, процесуальний закон, зокрема і глава 8 «Судові витрати» розділу І ЦПК України, не містить норми, відповідно до якої, у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст.141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні, а не в наказному провадженні.

Також слід зазначити, що положенням ч.2 ст.160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Таким чином, саме по собі звернення стягувача з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього зловживання своїми правами, що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. При цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи, і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

Зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

Враховуючи наведене, оскільки стягнення із ЛКП Левандівка» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу при подачі заяви про скасування судового наказу нормами чинного законодавства України не перебачено, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бардина М.Б.

Керуючись ст.170, 258-261, 270 ЦПК України,

постановив:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бардина Михайла Богдановича про ухвалення додаткового рішення у справі №462/685/24 відмовити.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний