Постанова

Іменем України

26 березня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/6550/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва

від 21 листопада 2023 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа

в складі судді Коренюк А. М.

у цивільній справі №2-601/11 Дарницького районного суду м. Києва

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Дочірнє підприємство "Любич-Кременчук",

У С Т А Н О В И В:

03 листопада 2023 року заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", Товариство) звернувся до суду із заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа у справі №2-601/11 про звернення стягнення на предмет іпотеки щодо ОСОБА_1 та поновити строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011 задоволено позов АБ "Київська Русь" та стягнуто з ОСОБА_1 1 633 078,42 грн в рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 тастягнуто судові витрати в сумі 1 730 грн. На виконання даного рішення суду 24.04.2013 видано виконавчий лист, який було звернуто до примусового виконання (ВП НОМЕР_1). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2017 задоволено заяву ОСОБА_1 та визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, а також зупинено стягнення за виконавчим провадженням ВП НОМЕР_1. На підставі ухвали суду від 03.03.2017 державним виконавцем 23.05.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Але в подальшому ухвалу суду від 03.03.2017 скасовано та ухвалено нове судове рішення від 06.06.2018 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зазначав, що після постановлення ухвали від 06.06.2018 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ні за заявою боржника, ні на підставі ухвали суду першої інстанції виконавче провадження не було відновлено, що є порушенням прав стягувача.

Також зазначав, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2020 стягувача АБ "Київська Русь" було замінено на його правонаступника ТОВ "ФК" Довіра та Гарантія", після чого ОСОБА_1 розпочав процесу оскарження судового рішення про заміну стягувача і остаточне судове рішення про заміну стягувача, яке набрало законної сили, було ухвалено Київським апеляційним судом 12 вересня 2023 року.

Заявник, посилаючись на те, що наведені обставини вказують на поважні причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та на те, що рішення суду до цього часу не виконано і не перебуває на примусовому виконанні, просив заяву задовольнити.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, оскільки не врахував, що основною підставою для видачі дублікату виконавчого листа є його втрата. Також судом не враховано, що в заяві стягувачем не наведено обставин втрати виконавчого листа, у зв'язку з чим законні підстави для видачі дублікату виконавчого листа відсутні. Звернув увагу, що ухвалою суду від 03.03.2017 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, було витребувано виконавчий лист №2-601/11 від 24.04.2013 з державної виконавчої служби, а тому виконавчий лист повинен знаходитися в суді.

Суд в оскаржуваній ухвалі не навів обґрунтувань щодо перебігу строку, встановленого для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Судом не взято до уваги, що в даній справі виконавчий лист було видано два рази, а саме 20.06.2011, який 19.04.2013 було повернуто до Дарницького районного суду м. Києва у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Тому виконавчий лист від 20.06.2011 повинен знаходитися в матеріалах справи. В подальшому, а саме 24.04.2013 було видано ще один виконавчий лист з пропуском строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання і без подання стягувачем відповідної заяви про поновлення такого строку. Додав, що до 2023 року стягувач жодного разу не звертався до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Зазначав, що суд не врахував норм матеріального права, якими врегульовано порядок щодо відновлення виконавчого провадження, яке було закінчено.

Вважав, що оскільки закінчене виконавче провадження не відновлене, то й відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

За наведених обставин, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, заявник - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" подав відзив, в якому посилаючись на обставини, тотожні обставинам наведеним у заяві про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явленого виконавчого листа до виконання, просив скаргу залишити без задоволення.

Представник ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" - Кузюков К. А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити ухвалу суду без змін.

Скаржник - ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Заінтересована особа - Дочірнє підприємство "Любич-Кременчук", належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника та представника заінтересованої особи.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника Кузюкова К. А. , перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 лютого 2011 року у задоволенні позовних вимог АБ «Київська Русь» до ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14 квітня 2011 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 29 листопада 2012 року про виправлення описки, апеляційну скаргу АБ «Київська Русь» задоволено та скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 лютого 2011 року з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову АБ «Київська Русь», яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Київська Русь» 1 633 078,42 грн в рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено звернення стягнення на предмет іпотеки провести шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки в сумі 500 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Київська Русь» судові витрати в сумі 1 730,00 грн.

24 квітня 2013 року на виконання вищевказаного рішення суду Дарницьким районним судом міста Києва було видано виконавчий лист.

03 вересня 2014 року постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницькогорайонного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 37884309 з виконання виконавчого листа №2-601/11 від 24.04.2013.

25 лютого 2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві прийнято до виконання виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-601/11, виданого 24 квітня 2013 року.

27 січня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року зупинено стягнення за виконавчим провадженням НОМЕР_1, відкритим на підставі виконавчого листа №2-601/11 від 24.04.2013 та визнано виконавчий лист №2-601/11 таким, що не підлягає виконанню. Витребувано виконавчий лист №2-601/11, виданий 24 квітня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

На підставі ухвали суду від 03.03.2023 державним виконавцем 23.05.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2017 та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року, яка набрала законної сили, в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду від 06.06.2018 не була оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Також судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в травні 2020 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача, посилаючись на те, що до нього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним та іпотечним договорами на підставі відповідних Договорів про відступлення прав вимоги від 27.12.2019.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 травня 2020 року задоволено заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 14.04.2011, а саме ТОВ "СтарІнвестменд Ван", яке є правонаступником АБ "Київська Русь", на ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія".

В подальшому ОСОБА_1 розпочав процедуру оскарження вказаної ухвали суду, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції. За результатами перегляду ухвали суду про заміну стягувача Київським апеляційним судом 12 вересня 2023 року прийнято постанову, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу суду від 20.05.2020 про заміну стягувача залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для задоволення таких вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з наступних підстав.

Стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) встановлює строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Дотримання цього строку є необхідною передумовою прийняття виконавчого документа до виконання.

Так, відповідно до частини четвертої статті 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поряд з цим, Закон України «Про виконавче провадження» та процесуальне законодавство передбачають можливість поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідні норми щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання містяться у статті 433 Цивільного процесуального кодексу України.

Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.

В свою чергу, чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Як вже вказувалося вище, на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2017, якою задоволено заяву боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, було закінчено виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 24.04.2013, виданого на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011.

Також, як вбачається з резолютивної частини ухвали від 03.03.2017, судом витребувано виконавчий лист №2-601/11 від 24.04.2013 з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві).

13 березня 2017 року копію ухвали від 03.03.2017 судом надіслано Відділу примусового виконання рішень ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві, для відома.

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень в мережі Інтернет, яка є загальнодоступною та загальновідомою, головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О. Г. 23 травня 2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-601/11 від 24.04.2013. В постанові, серед іншого, зазначено, що виконавче провадження закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки ухвалою суду від 03.03.2017 виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню.

ВАвтоматизованій системі виконавчих проваджень також містяться відомості про те, що 23 травня 2017 копія постанови про закінчення виконавчого провадження надіслана Дарницькому районному суду м. Києва. В супровідному листі від 23.05.2017 виконавець додатково повідомив суду, що виконати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2017 по справі №753/1662/17, в частині направлення до суду оригіналу виконавчого листа №2-601/11 виданого 24.03.2013 Дарницьким районним судом м. Києва, не виявляється можливим з огляду на те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.03.2016 по справі №753/6106/16-к клопотання слідчого Дарницького УП ГУ НПУ у м. Києві про тимчасовий доступ до речей і документів задоволено, зобов'язано посадових осіб Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати слідчому оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_1. На виконання зазначеної ухвали суду від 30.03.2016, оригінали виконавчого провадження (в тому числі і оригінал зазначеного виконавчого листа), 02.06.2016 вилучено (опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді та протокол тимчасового доступу до речей і документів). Станом на 23.05.2017 оригінали матеріалів виконавчого провадження в тому числі і зазначений вище оригінал виконавчого листа до відділу не повертався.

Матеріали справи не містять доказів, що станом на день подання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" виконавчий лист, який вилучено в державного виконавця на підставі ухвали слідчого судді, було повернуто до суду або до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві.

Водночас, як вказувалося вище, ухвалою суду від 06.06.2018 під час нового розгляду відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Ухвала від 06.06.2018 не оскаржувалася боржником в апеляційному порядку та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 261 ЦПК України набрала законної сили в день її проголошення.

В ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що трирічний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання необхідно обраховувати з дня набрання законної сили ухвали суду від 06.06.2018, тобто саме з 06.06.2018. Таким чином, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 24.04.2014, закінчився 06.06.2021.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" на підставі Договору про відступлення вимоги, укладеного 27.12.2019. Тобто, правонаступництво у матеріальних правовідносинах наступило в межах трирічного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Також матеріалами справи підтверджується, що в межах трирічного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а саме 05 травня 2020 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" подало заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Як вже зазначалося вище, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року задоволено заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Ухвала суду від 20.05.2020 неодноразово переглядалася апеляційним та касаційним судами і постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року залишена без змін.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

З наведеного слідує, що статусу стягувача, який в тому числі має право звертатися до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло 12 вересня 2023 року. Після набуття статусу стягувача ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" 01.11.2023 звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому, до набуття статусу стягувача, з огляду на приписи Закону України "Про виконавче провадження", ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" не мало право вчиняти будь-які дії направлені на ініціювання виконавчого провадження, в тому числі на його відновлення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги, що до 2023 року стягувач не звертався до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав правильну оцінку доводам заявника про визнання причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність поновлення такого строку.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа, з огляду на таке.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Крім того, законодавцем визначено, що дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Також, при розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, заявник посилався на те, що виконавчий лист на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебуває.

Так, як вже вказувалося вище, на підставі ухвали слідчого судді від 02.06.2016 у справі №753/6106/16-к матеріали виконавчого провадження, в тому числі оригінал виконавчого листа від 24.04.2013 було вилучено. Докази про повернення оригіналу виконавчого листа до органів державної виконавчої служби або до суду в матеріалах справи відсутні. Тому колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, що виконавчий лист повинен знаходитися в матеріалах цивільної справи.

Отже, виконавчий лист від 24.04.2013 на виконанні не перебуває, у зв`язку з чим стягнення не проводилося.

Матеріали справи не містять доказів, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011 виконано ОСОБА_1 у добровільному порядку, а виданий судом на підставі цього рішення суду виконавчий лист ні у стягувача, ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебуває.

З наведеного слідує, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його втрачено.

Ураховуючи викладене, а також зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає обґрунтованим і висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що процесуальне питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання судом першої інстанції вирішено з додержанням вимог закону.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

Обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, закріплено в ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду від 14.04.2011, яке набрало законної сили, добровільно не виконується боржником майже тринадцять років.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 27 березня 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська