Справа № 161/342/24
Провадження № 2/161/1331/24
У Х В А Л А

29 березня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на користування житлом, зустрічним позовом ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа № 161/342/24, предметом первісної позовної заяви в якій є визнання за ОСОБА_1 права на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а предметом зустрічного є визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , а також про його виселення із даного житла.

09.02.2024 року представником позивача було подано до суду клопотання в обґрунтування якого останній зазначає, що для доведення обставин, якими ОСОБА_1 мотивує заявлені позовні вимоги, у Державній прикордонній службі України необхідно витребувати інформацію щодо перетину державного кордону України відповідачкою ОСОБА_2 в період 2022-2024 років, оскільки така слугуватиме доведенню факту, що остання залишила спірне будинковолодіння, пошкоджене пожежею та не брала будь-якої участі в проведенні відновлювального будівництва житла (Том 1, а.с. 227-228, Том 2, а.с. 28).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.03.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено (Том 2, а.с. 39-40).

08.03.2024 року вищевказана ухвала суду була надіслана Державній прикордонній службі України (Том 2, а.с. 50).

18.03.2024 року від Державної прикордонної служби України надійшов інформаційний лист про неможливість виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.03.2024 року у зв`язку з відсутністю у ній відомостей про громадянство ОСОБА_2 (Том 2, а.с. 52).

В підготовчому засіданні на вирішення ставиться питання про повторне витребування доказів за клопотанням представника позивача.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Від представника відповідачки ОСОБА_2 до початку підготовчого засідання надійшло клопотання з проханням дане підготовче засідання проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як було встановлено, предметом спору в цивільній справі № 161/342/24 є правовідносини, які виникли з приводу користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який належить відповідачам

У своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що з вересня 2004 року він вселився у вищевказане будинковолодіння та з того часу постійно проживає у ньому, а також приймає участь в його утриманні. 31.12.2021 року у тій частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 відбулася пожежа, внаслідок чого було істотно пошкоджено дане майно. Відновлення будинку він здійснював одноособово за власні кошти, частину з яких він брав у борг. Натомість, він неодноразово звертався до відповідачів з проханням зареєструвати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проте постійно отримував відмову, яка була вмотивована зокрема й тим, що він не вправі проживати у вказаному будинку.

Той факт, що ОСОБА_2 не брала участі у відновлювальному будівництві спірного житла, позивач обґрунтовує її виїздом у березні 2022 року за кордон.

Суд вважає доведеним, що вищевказана обставина може бути підтверджена відомостями про перетин відповідачкою державного кордону України.

За загальним принципом диспозитивності при здійсненні судочинства кожен учасник справи розпоряджається своїми правами щодо доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на власний розсуд.

Зокрема, заявляючи клопотання про витребування доказів, представник позивача у такий спосіб фактично вчиняє процесуальні дії зі своєї сторони щодо збирання доказів для доведення обставин, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги, що в повній мірі відповідає принципу змагальності сторін.

На переконання суду, витребуванню у Державної прикордонної служби України підлягає інформація щодо перетину державного кордону України громадянкою ОСОБА_2 в період з 2022 року по 08 січня 2024 року, оскільки така не можуть бути наданими стороною позивача самостійно, так як містить обмежений доступ, проте вказані відомості слугують для доведення тих обставин, якими обґрунтовані заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходяться докази, повинна надати їх на вимогу суду.

Частиною 7 ст. 84 ЦПК України передбачено, що особи, які не мають можливості подати доказ який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 8 ст. 84 ЦПК України визначено, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Суд вважає за необхідне роз`яснити Голові Державної прикордонної служби України про можливість постановлення судом ухвали про застосування заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

На підставі ст.ст. 84, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача адвоката Поліщука В.А. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України громадянкою України ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 2022 року по 08 січня 2024 року.

Зобов`язати голову Державної прикордонної служби України надати суду докази, зазначені у даній ухвалі, в строк до 19 квітня 2024 року.

Попередити Голову Державної прикордонної служби України про наслідки невиконання ухвали суду про витребування доказів, а саме про можливість застосування до нього заходів процесуального примусу, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України.

Направити Державній прикордонній службі України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) копію даної ухвали до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 29 березня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська