Справа № 128/969/24
УХВАЛА

15 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міськрайонного суду Вінницької області Шевчук Л.П., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

в с т а н о в и в:

12.03.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України..

Ухвалою суду від 12.03.2024 вказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків тривалістю три дні з дня отримання ухвали.

Зокрема, даною ухвалою суду було визначено такі недоліки заяви ОСОБА_1 ..

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У своїй заяві заявниця просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполі Донецької області.

За змістом доводів заяви слідує, що ОСОБА_1 є родичем померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , однак ким саме померла ОСОБА_2 доводиться заявниці та якими доказами це доводиться, заявницею у заяві не викладено та не долучено до заяви відповідних доказів (документів).

Також додані до заяви копії документів не відповідають вимогам ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, оскільки вони не засвідчені належним чином.

14.03.2024 заявницею ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2024 подано заяву, у якій на підтвердження факту родинних зв`язків зазначає, що являється дружиною померлого сина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполь Донецької області, та факт смерті якої просить суд встановити. Окрім того, заявниця вказала, що від шлюбу із ОСОБА_3 у них народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та є її представником. До даної заяви долучено належним чином засвідчені копії документів.

Вивчивши подану заявницею ОСОБА_1 заяву в новій редакції та додані документи суд доходить наступного висновку.

Абзацом другим частини першої статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абз. 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України №5-рп/99 від 03.06.1999 року (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї»), до кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їхні діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках.

Житлове законодавство також широко використовує поняття «член сім`ї». Так, ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача відносить дружину наймача, їхніх дітей і батьків; також членами сім`ї наймача можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть із ним спільне господарство.

Окрім кодифікованих нормативно-правових актів, законодавець застосовує поняття «член сім`ї» і в інших правових документах, де висловлені різні підходи до його розуміння:

Члени сім`ї - це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання (Закон України «Про попередження насильства в сім`ї»).

Отже, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявниця ОСОБА_1 не є членом сім`ї померлої ОСОБА_2 ..

При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може звернутися інша заінтересована особа, якщо встановлення факту смерті особи впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси.

Проте, в поданій до суду заяві у новій редакції заявницею ОСОБА_1 не викладено яким чином встановлення факту смерті ОСОБА_2 впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси. Тобто, заява не містить зазначення з якою метою ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_2 тимчасово окупованій території України.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що заявницею ОСОБА_1 не в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду від 12.03.2024, якою її заяву залишено без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, зважаючи, що встановлені судом недоліки є перешкодою для відкриття провадження у справі, однак не усунуті заявницею, суд вважає, що дану заяву слід повернути заявниці.

Керуючись статтями 185, 260, 317, 318, 353, 432 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - вважати неподаною та повернути заявниці ОСОБА_1 ..

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.П. Шевчук