Справа № 368/1868/23
Рішення

Іменем України

"14" березня 2024 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

з участю представника позивача - адвоката Клапчука Ф.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 25.11.2023 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Мотивувала позов тим, що 27.02.2021 року вона та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) уклали шлюб, що був зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.02.2021 року додається).

Від спільного шлюбу Позивач і Відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Подружнє життя з Відповідачем у Позивача не склалося. За час перебування у шлюбі стало зрозуміло, що характери Сторін є різними, погляди Позивача та Відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізняються, що унеможливило їхнє подальше співіснування як сім`ї. На даний час Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту. Позивач не підтримує з Відповідачем подружніх відносин. Враховуючи викладене, Позивач звернулася до Кагарлицького районного суду із позовом про розірвання шлюбу з Відповідачем, який на час звернення до суду з цим позовом, розглянутий не був.

Спільний син ОСОБА_3 проживає разом з Позивачем та перебуває на її повномуу триманні, що підтверджується довідкою Деміщинсько-Кадомського старостинського округу Кагарлицької міської ради від 19.12.2023 року №78.

У зв`язку з тим, що на утриманні Позивача знаходиться малолітня дитина, яка потребує постійної уваги та догляду, Позивач не може працювати. При цьому, Відповідач не надає Позивачу жодної допомоги, а тому Позивач увесь свій вільний час приділяє дитині, через що не може працевлаштуватися.

Оскільки Позивач є матір`ю спільної з Відповідачем дитини та не має можливості працювати, то вона потребує фінансової допомоги від Відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право жінки-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як зазначалося вище, станом на час звернення до суду з цим позовом. Позивач і Відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач самостійно не має змоги матеріально утримувати себе та дитину і потребує матеріальної допомоги від Відповідача, а Відповідач, згідно з сімейним законодавством, має надавати їй утримання.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Клапчук Ф.П. та позивач ОСОБА_1 позов підтримали та просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, а тому розгляд проведено у його відсутність. Відзив не подано.

Судом встановлено, що 27.02.2021 року позивач та відповідач уклали шлюб, що був зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.02.2021 року додається).

Від спільного шлюбу Позивач і Відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Подружнє життя з Відповідачем у Позивача не склалося. За час перебування у шлюбі стало зрозуміло, що характери Сторін є різними, погляди Позивача та Відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізняються, що унеможливило їхнє подальше співіснування як сім`ї. На даний час Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту. Позивач не підтримує з Відповідачем подружніх відносин. Враховуючи викладене, Позивач звернулася до Кагарлицького районного суду із позовом про розірвання шлюбу з Відповідачем, який на час звернення до суду з цим позовом, розглянутий не був.

Спільний син ОСОБА_3 проживає разом з Позивачем та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Деміщинсько-Кадомського старостинського округу Кагарлицької міської ради від 19.12.2023 року №78.

У зв`язку з тим, що на утриманні Позивача знаходиться малолітня дитина, яка потребує постійної уваги та догляду, Позивач не може працювати. При цьому, Відповідач не надає Позивачу жодної допомоги, а тому Позивач увесь свій вільний час приділяє дитині, через що не може працевлаштуватися.

Оскільки Позивач є матір`ю спільної з Відповідачем дитини та не має можливості працювати, то вона потребує фінансової допомоги від Відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач самостійно не має змоги матеріально утримувати себе та дитину і потребує матеріальної допомоги від Відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України

2. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України

4. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України

2. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує відповідно до ст.182 СК України , що відповідач молодий віком та працездатний, враховує обов`язок відповідача сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі частини доходу.

А тому, враховуючи вище зазначене позов слід задоволити та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 25.11.2023 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

На підставі ст.141 ч.6 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.91 ч.2, 84 ч.2, 182 СК України, ст.. 76, 81,263-265, 273 ч.4 ЦПК ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 25.11.2023 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Кагарлицький районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273, 354 ЦПК України. Повний текст рішення складено 18.03.2024 року.

Суддя В.І. Кириченко