Справа № 373/240/24
Номер провадження 2/373/343/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

19 березня 2024 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіна А.В. звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» наступну заборгованість:

1) Заборгованість за договором №2456413 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.10.2021 в загальному розмірі 25034,40 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17034,40 грн сума заборгованості за відсотками;

2) Заборгованість за договором позики №77641674 від 08.11.2021 в загальному розмірі 41569,44 грн, з яких: 13200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28369,44 грн сума заборгованості за відсотками.

Також просить стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито провадження по даній справі і призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

При оцінці та аналізі матеріалів даної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Проте, у позовній заяві представником позивача об`єднано вимоги про стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, укладеними з різними первісними кредиторами та на різних істотних умовах.

Так, договір №2456413 від 11.10.2021, укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 , якому надається кредит в розмірі 8000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 09.11.2021 зі сплатою відсотків, які нараховуються щодення. Договір №2456413 від 11.10.2021 в подальшому пролонговано ще на 30 днів, тобто до 09.12.2021, на підставі Додаткового договору до Договору №2456413 про надання коштів н умовах споживчого кредиту від 08.11.2021. Водночас, Договір позики №77641674 від 08.11.2021, укладений між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , якому надається кредит в розмірі 13200,00 грн строком на 30 днів зі сплатою щоденних відсотків.

Позивач набув право вимоги за вищевказаними договорами на підставі різних Договорів факторингу, укладених з первісними кредиторами у різний час та незалежно один від одного.

Суд зауважує, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, відповідні дії чи бездіяльність утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками (відповідальністю). Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не пов`язані між собою, оскільки договори та первісні кредитори є різними.

Отже, вимоги про стягнення заборгованості у розмірі, що визначений позивачем за кожним окремим кредитним договором є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам, та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших. Сумісний розгляд заявлених у даній справі позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку умовам кожного з укладених кредитних договорів, встановлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, правильність заявлених до стягнення сум.

Таким чином, позивачем при поданні позову було порушено правила об`єднання позовних вимог, що згідно положень, що згідно п.2 ч.4 ст. 185 ЦПК України є підставою для повернення позовної заяви.

Так як провадження у справі вже, суд досліджує питання можливості роз`єднати позовні вимоги.

Частиною шостою статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Згідно з ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки при поданні позову з вимогами, що стосуються двох різних правовідносин, які виникли на підставі різних договорів з різними кредитодавцями, позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та, відповідно, сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому законом, від загальної суми стягнення за обома кредитними договорами, то після роз`єднання судом позовних вимог одна з позовних вимог залишиться не оплачена судовим збором. Тож у цьому випадку застосування судом положень ч.6 ст. 188 ЦПК України і роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства та призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача.

Порушення правил об`єднання позовних вимог процесуальний закон не визначає, як одну із підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки виправити такий недолік позивач може лише шляхом подання окремих позовів, кожен з яких повинен бути оплачений судовим збором.

Як зазначалось вище, порушення правил об`єднання позовних вимог є підставою повернення позовної заяви (п.2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України).

Разом з тим, у даній справі це порушення виявлено після відкриття провадження і не може бути усунене шляхом роз`єднання судом позовних вимог у самостійні провадження в порядку ч.6 ст. 188 ЦПК, оскільки таке роз`єднання допускається щодо тих позовних вимог, які можуть бути об`єднані в одне провадження за правилами ст. 188 ЦПК України, але окремий їх розгляд є більш доцільний та сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Це означає, що роз`єднання судом позовних вимог не може бути способом виправлення, допущених позивачем порушень, а тим більше, якщо таке роз`єднання призводить до безпідставного зменшення розміру судового збору.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи, що ЦПК України не визначає порушення правил об`єднання позовних вимог як підстави для залишення позовної заяви без руху та встановлення позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Обґрунтованість такої позиції підтвердив й Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/7186/19 (постанова від 16 жовтня 2020 року). Хоч відповідна справа віднесена до господарської юрисдикції, суд вважає за можливе та доцільне врахувати висновані в ній позиції Верховного Суду в даній цивільній справі, зважаючи на ідентичність норм процесуального законодавства (ГПК та ЦПК) в частині вирішення питань повернення заяв, об`єднання та роз`єднання позовних вимог, залишення позову без розгляду тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 188, п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Залеська