Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Дергачової Н.В., за участю секретаря судового засідання Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Кредит - Капітал» звернулося до суду із позовною заявою до відповідача до ОСОБА_1 , за якою просить: стягнути із останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5/2878281 від 15.07.2019 року в розмірі 63 211,49 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

15.07.2019 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено Комплексний договір № 5/2878281, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 49 376,63 грн., з яких 5 676,63 грн. - сума страхової премії, що сплачується одноразово у дату укладення цього договору. Предметом комплексного договору є надання Відповідачу грошових коштів на наступних умовах:

Сума кредиту - 49 376,63 грн.;

Строк користування - 60 місяців, тобто до 14.07.2024 року;

Річні проценти - 15 відсотків;

Банк свої зобов`язання за комплексним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами комплексного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується платіжною інструкцією та випискою за комплексним договором.

22.12.2020 року AT «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір про відступлення права вимоги № II - 2020 року. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT «Креді Агріколь Банк», включно і до ОСОБА_1 за комплексним договором 5/2878281 від 15.07.2019 року.

Відповідно до п. 2.6 комплексного договору Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію, або іншій особі, будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною.

Всупереч умов комплексного договору Відповідач тривалий час своєчасно не вносив платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

У зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушена звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та штрафів у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Станом на відступлення права вимоги за кредитним договором заборгованість Відповідача перед позивачем становить 63 211,49 грн., а саме:

- Строкова заборгованість - 38 577,60 грн.;

- Прострочена заборгованість - 5 859,74 грн.;

- Комісія - 1 135,66 грн.;

- Нараховані відсотки 182,71 грн.;

- Прострочені відсотки - 5 004,65 грн.;

- Прострочена комісія - 12 451,13 грн.

За ухвалою від 21.08.2023 року судом було відкрите провадження у цій справ за правилами спрощеного позовного провадження.

05.02.2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву за яким вона просить суд у задоволенні позову відмовити повністю, а у випадку часткового задоволення позову - розстрочити присуджену суму у розмірі не більше 1000 гривень щомісячно.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив наступне.

Відповідачка ОСОБА_1 із позивачем позивач, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у жодних договірних відносинах позики не перебуває. У тексті позовної заяви позивач - ТОВ «ФК «Кредит Капітал» стверджує, що до них перейшло право грошової вимоги Акціонерного товариства « Креді Агріколь Банк» по Комплексному договору № 5/2878281, відповідно до якого нібито відповідачу було видано кредит у сумі 49 376,63 грн.

На підтвердження свого права вимоги позивач покликається на Договір про відступлення права вимоги ІІ-2020 від 22.12.2020 року. Однак, якщо звернутись до ксерокопії тексту такого «Договору», згідно із п. 3.1. Договору вказується, що « .. Право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з дати підписання відповідного Реєстру прав вимог за зразком, наведеним в Додатку №1 до Договору, що становити невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в Додатку №4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунки первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Тобто, момент коли позивач набуває права кредитора відносно боржників у Договорі відступлення є юридичним складом а) підписання Договору відступлення; б) поступлення на рахунки первинного Кредитора обумовленої суми. Однак, до позовної заяви жодного документа, що підтверджує обставину перерахування ТОВ «ФК Кредит Капітал будь-яких коштів в рахунок виконання п. 3.1. Договору № ІІ-2020 не надано, що дає відповідачу обґрунтовані підстави сумніватись у підставності тверджень ТОВ «ФК «Кредит Капітал», що вони набули прав нового Кредитора і відповідачка має перед ним якісь грошові зобов`язання.

Розрахунок заборгованості по кредиту, наданому ОСОБА_1 , станом нібито на 24.12.2020 року містить елементи, комісія - 1 135,66 грн. та прострочена комісія - 12 451,13 грн., які суперечать природі кредитного договору і не є частиною реальної відсоткової ставки - 15 %, що обумовлена сторонами кредитного договору, а відтак не підлягають стягненню з позичальника суперечать положенням частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі умови є нікчемними в силу закону, а отже не підлягають визнанню недійсними судом. Тому, усі отримані від відповідачки за неналежне виконання умов кредитного договору суми комісії підлягають зарахуванню в рахунок погашення суми основного боргу за кредитом. Такої ж позиції притримується Касаційний цивільний суд Верховного Суду у Постанові від 29 листопада 2023 року справа № 461/2857/20; провадження № 61-12621св22.

Згідно із п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Тому, відповідач вважає, що за період з 19.12.2020 року по 30.06.2024 року позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки, штрафу, пені за таке прострочення в силу закону.

Відповідачка, яке є пенсіонеркою, має дохід - тільки пенсійні виплати від держави і може виконувати свої грошові зобов`язанні тільки у розумній частині від розміру отримуваної пенсії, яка за період Вересень 2023 року - 2093 гривні Жовтень 2023 року - 2093 гривні Листопад 2023 року - 2093 гривні, Що разом за 3 місяці - 6 279 гривень. Тому, якщо суд присудить на користь позивача право на якість грошові стягнення, просимо такі виплати розстрочити з розрахунку не більше 1000 грн. на місяць.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, неодноразово подавав до суду клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, проте подали до суду заяву від 12.03.2024 року про завершення розгляду справи за їх відсутності.

Судове засідання у справі було призначене на 12.03.2024 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 18.03.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2019 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений комплексний договір № 5/2878281, за умовами п. 1.1, 1.2, 1.3.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 49 376,63 грн. строком на 60 місяців з 15.07.2019 року до 14.07.2024 року (включно), а позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) як День повернення кредиту. повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Процентна винагорода складає 15 % річних.

За умовами п. 1.3.2 позичальник також зобов`язався за користування кредитом сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту. обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо.

Відповідно до Додатку № 1 до вищезазначеного договору, позичальник повинен був сплачувати кредит ануїтетними платежами по 2 310,33 грн. у період з 15.07.2019 року по 15.06.2022 року, які включали в себе: погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, одноразову комісію за відкриття поточного рахунка у сумі 80,00 грн., комісію за обслуговування кредитної заборгованості у загальній сумі 39 748,10 грн. (1 135,66 грн. * 34 місяця), що загалом складає 80 861,55 грн.

Наданими суду доказами підтверджується видача кредиту відповідачу у сумі 43 700,00 грн. згідно платіжної інструкції від 15.07.2019 року № 27459674-1, а також сплата відповідачем суми страхового внеску у розмірі 5 676,63 грн. за платіжною інструкцією від 15.07.2019 року № 27459674-5.

Згідно із розрахунком заборгованості по кредиту (а.с. 14) станом на 24.12.2020 року заборгованість відповідача складає 63 211,49 грн., які позивач просить стягнути на свою користь, та складається з наступного: строкової заборгованості 38 577,60 грн., простроченої заборгованості 5 859,74 грн., комісії 1 135,66 грн., нарахованих відсотків 182,71 грн., прострочених відсотків 5 004,65 грн., простроченої комісії 12 451,13 грн.

22.12.2020 року AT «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір про відступлення права вимоги № II - 2020 року.

За умовами п. 2.1 цього договору первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та зобов`язався сплатити первісному кредитору за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до п. 4.3 Договору вартість права вимоги сплачується новим кредитором шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок первісного кредитора не пізніше наступного робочого дня, з дати підписання Реєстру прав вимоги.

За платіжним дорученням від 28.12.2020 року № 20797 позивачем було перераховано AT «Креді Агріколь Банк» 796 654,41 грн. в рахунок оплати прав вимоги.

Позивач надав суду витяг з реєстру прав вимог № 2 від 24.12.2020 року згідно якого була відступлене право вимоги до ОСОБА_1 за договором від 15.07.2019 року № 5/2878281 на суму 63 211,49 грн.

Позивачем 22.12.2020 року було повідомлено відповідача про заміну кредитора та розмір заборгованості за кредитним договором.

Рекомендованим листом 21.07.2023 року позивач також направляв відповідачу досудову вимогу від 21.07.2023 року № Н52 про повне дострокове погашення боргу.

Відповідач заперечує існування частини боргу, з огляду на той факт, що нею було сплачено: 15 серпня 2019 2300 грн., 23 вересня 2019 2500 грн., 15 жовтня 2019 2400 грн., 15 листопада 2019 2321 грн., 26 грудня 2019 2350 грн., 22 січня 2020 2350 грн., 19 березня 2020 року 2300 грн., що складає 16 521 грн.

Однак, частина цих сум, як вважає відповідач була безпідставно зарахована банком у оплату простроченої комісії, пені по тілу кредиту, пені по відсотках, пені по тілу, простроченої комісії: 15 серпня 2019 1125,33 грн., 23 вересня 2019 1145,99 грн., 15 жовтня 2019 1135,66 грн., 15 листопада 2019 1135,66 грн., 26 грудня 2019 4,40+4,40+7,65+ 1135,66+0,44+0,44+0,85 грн., 22 січня 2020 2,85+2,63+5,11+ 1135,66грн., 19 березня 2020 року 41,13 грн., що складає 6 883,86 грн.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Слід зазначити, що позивачем не надано суду повного та належного розрахунку суми заборгованості, із зазначенням всіх складових боргу та проведеної відповідачем оплати та її зарахування в розрізі певних платежів, тому суд позбавлений можливості достовірно перевірити розмір заборгованості відповідача та з`ясувати обґрунтованість його доводів.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 14-44цс21 у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі N 194/1387/19 (провадження N 61-7416св20), на яку посилається заявник на підтвердження наявності підстав касаційного оскарження судових рішень у справі.

Проте у постанові від 01 квітня 2020 року у справі N 583/3343/19 (провадження N 61-22778св19), на яку також посилається заявник у касаційній скарзі, Верховний Суд встановив, що оспорюваними пунктами кредитного договору позичальнику фактично встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". За наслідками касаційного перегляду справи Верховний Суд положення частини другої пункту 1.10, а також пункту 6 кредитного договору від 21 листопада 2018 року, щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості визнав недійсними відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

31.32. У постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі N 361/392/20 (провадження N 61-16470св20) підставою визнання недійсними пунктів кредитного договору від 16 липня 2018 року щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості вказано частини першу-п`яту статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі N 583/3343/19 (провадження N 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі N 361/392/20 (провадження N 61-16470св20), та зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Велика Палата Верховного Суду нагадує, що у разі коли вона відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду чи Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати), згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди враховують висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі N 161/12771/15-ц (пункт 88), від 26 червня 2019 року у справі N 761/9584/15-ц (пункт 93), від 01 квітня 2020 року у справі N 520/13067/17 (пункт 27.3), від 30 червня 2020 року у справі N 264/5957/17 (пункт 43)). Тобто відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду чи Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати), означає відступлення від аналогічних висновків, сформульованих раніше в інших постановах Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду чи Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі N 359/3373/16-ц (провадження N 14-2цс21, пункт 73).

У цій справі, у п. 1.3.2 Банком відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення цього пункту комплексного Договору є нікчемними, відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача комісії задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

З урахуванням ненадання позивачем належного розрахунку суми боргу, суд вважає доводи відповідача обґрунтованими, тому слід відрахувати від суми тіла кредиту (строкової та простроченої заборгованості) 6 883,86 грн. комісії, яка була незаконно утримана з відповідача позивачем.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

З урахуванням викладеного, суд вважає що належними та допустимими доказами позивачем доведено факт надання відповідачу кредиту за комплексним договором від 15.07.2019 року № 5/2878281, укладеним між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , правомірність нарахування відсотків за користування кредитом, наявність права вимоги у нового кредитора позивача у цій справі, відтак позов підлягає частковому задоволенню у сумі 42 740,84 грн., яка складається з: строкової заборгованості (тіло кредиту) - 37 553,48 грн. та відсотків за користування кредитом - 5 187,36 грн.

При ухваленні рішення судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо пені та штрафних санкцій, оскільки позивач позовна вимога про їх стягнення взагалі заявлена не була, тому не є предметом розгляду у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідач зазначив, що вона є пенсіонеркою, має дохід - тільки пенсійні виплати від держави і може виконувати свої грошові зобов`язанні тільки у розумній частині від розміру отримуваної пенсії, яка за період: вересень 2023 року - 2093 гривні, жовтень 2023 року - 2093 гривні, листопад 2023 року - 2093 гривні, що разом за 3 місяці - 6 279 гривень. У зв`язку із чим, просить розстрочити виконання рішення з розрахунку не більше 1000 грн. на місяць.

При вирішенні цього питання суд враховує матеріальний стан відповідача та введення в Україні воєнного стану, відтак вважає за можливе розстрочити виконання цього рішення на 43 місяці із сплатою по 1000,00 грн. щомісячно із дня набрання рішенням законної сили, а у останній місяць 740,84 грн.

У відповідності із ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 2 684,00 грн., оскільки судовий збір був сплачений позивачем у мінімальному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-89, 141, 258 - 261, 265, 267, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», м. Львів, вул. Смаль Стоцького, буд. 1, корп. 28, 3-й поверх, ідентифікаційний код 35234236, заборгованість за комплексним договором від 15.07.2019 року № 5/2878281, у розмірі 42 740,84 грн. (Сорок дві тисячі сімсот сорок гривень 84 копійки), яка складається з: строкової заборгованості (тіло кредиту) - 37 553,48 грн. та відсотків за користування кредитом - 5 187,36 грн.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виконання цього рішення на 43 місяці із сплатою по 1000,00 грн. щомісячно із дня набрання рішенням законної сили, а у останній місяць 740,84 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», м. Львів, вул. Смаль Стоцького, буд. 1, корп. 28, 3-й поверх, ідентифікаційний код 35234236, витрати із сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. (Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», м. Львів, вул. Смаль Стоцького, буд. 1, корп. 28, 3-й поверх, ідентифікаційний код 35234236.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 18.03.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова