ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1070/24 Справа № 192/752/23 Головуючий у першій інстанції: Стрельников О. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Ніколиної А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, він: WV2ZZZ7НZ6Х037015. СВ ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП Дніпропетровської області здійснює розслідування у кримінальному провадженні №0000168 відомості про яке 12 лютого 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_1 , про те, що невстановлені особи, у період часу з 13 січня 2020 року по 28 січня 2020 року, знаходячись у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою групою осіб підробили офіційний документ, який в подальшому використали для перереєстрації права власності на транспортний засіб. В ході досудового розслідування отримано тимчасовий доступ до речей і документів, що перебували у володінні територіального сервісного центру МВС №1249, а саме до оригіналів всіх документів, які стали підставою для поставлення на реєстраційний облік автомобіля. Також відповідно до листа Головного сервісного центру МВС ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, транспортний засіб «Volkswagen Transporter» 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, він: WV2ZZZ7НZ6Х037015 після 03 жовтня 2015 року (власник) ОСОБА_1 ) перереєстрований на нового власника 21 січня 2020 року (власник ОСОБА_4 новий номерний знак НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник ОСОБА_3 новий номерний знак НОМЕР_3 ) та 31 березня 2021 року (перереєстрація при переобладнанні без зміни номерних агрегатів). Факт підробки підпису ОСОБА_1 на договорі комісії та акті технічного стану підтверджується висновками експертів від 02 червня 2022 року №СЕ-19/104-22/13664-ПЧ, від 10 червня 2022 року №СЕ-19/104-22/14881-ПЧ. Враховуючи той факт, що продаж вказаного транспортного засобу відбувся без відома та без участі потерпілого ОСОБА_1 , вважає, що їх перереєстрація є незаконною, шляхом підробки підпису останнього. Позивачу стало достеменно відомо про факт підробки його підпису на документах, на підставі яких належний йому транспортний засіб вибув з власності, лише у червні 2022 року. Тому позивач просив витребувати на його користь з ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_4 .

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовою розпискою від 13.02.2024 (а.с.49 т.2).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 є власником транспортного засобу «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 (а.с. 15 т. 1).

У листі РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області №31/4-1506 від 20.05.2021 вказано історію реєстраційних дій з транспортним засобом «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , згідно якої ОСОБА_1 був власником вказаного транспортного засобу з 03 жовтня 2015 року по 21 січня 2020 року (а.с. 17-19 т. 1).

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №7849/20/000255 від 21 січня 2020 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП», яке діє на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії №7849/20/000255 від 21 січня 2020 року та ОСОБА_4 здійснено продаж автомобіля «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_4 (а.с. 8).

Згідно договору купівлі - продажу транспортного засобу №6112/21/0362 від 16 березня 2021 року, укладеного між ТОВ «СТВ АВТО» та ОСОБА_3 , останній став власником транспортного засобу «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, інші дані в договорі вилучені з підстав ст. 21 Закону України «Про інформацію» (а.с. 110-112).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-22/14881-ПЧ від 10 червня 2022 року, підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Комітент/Підпис» на другій сторінці з правої сторони договору комісії №7849/20/000255 від 21 січня 2020 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у графі « ОСОБА_1 /Підпис» у нижньому правому куті акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000255 від 21 січня 2020 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 34-38).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року у справі №201/2945/22 надано дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів, що перебувають у володінні ТСЦ МВС 1249, розташованому по пр. Слобожанський, 31Д у м. Дніпро, а саме: повного пакету документів, що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_6 , на ОСОБА_4 за д.н.з. НОМЕР_2 , що мало місце 21.01.2020, а також на ОСОБА_3 за д.н.з. НОМЕР_3 , що мало місце 31.03.2021.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року у справі №201/5414/22 в межах кримінального провадження № 0000168 накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на транспортний засіб «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_4 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 з метою забезпечення збереження речових доказів (а.с. 113-118).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року у справі №201/9850/22 у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Воронька Олексія Давидовича про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2022 у справі №201/5414/22 в межах кримінального провадження № 0000168 від 12.02.2022р. за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України - відмовлено.

Згідно листа Відділення поліції №5 ДРУП ГУ НП у Дніпропетровській області №435/3165 від 12.03.2024, зокрема, до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлені особи, у період часу з 18.01.2020 по 30.01.2020, знаходячись у невідомому місці, діючи за попередньою змовою групою осіб підробили офіційний документ, який в подальшому використали для перереєстрації права власності на транспортні засоби. 16.02.2021 як потерпілого допитано ОСОБА_5 , який повідомив про те, що в жовтні-листопаді 2019 року останній на усній основі передав мало знайомому ОСОБА_6 належні йому транспортні засоби «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_7 , 3 д.н.3. AE0062CX, «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_8 , з державним реєстраційним номером НОМЕР_9 , «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для подальшого ремонту та продажу. В подальшому, потерпілий ОСОБА_7 виїхав до м. Стамбул Турецької Республіки, та по приїзду дізнався від ОСОБА_6 про те, що належні йому транспортні засоби були продані без його участі, шляхом підробки підпису ОСОБА_5 , а грошові кошти він не отримає.

З вказаного вище листа вбачається, що 20.05.2021 долучено відповідь з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Дніпропетровській області, відповідно до якої, зокрема транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , синього кольору, він: НОМЕР_6 після 03.10.2015 (власник ОСОБА_1 ) був перереєстрований на нового власника 21.01.2020 (власник ОСОБА_4 нові д.н.з. НОМЕР_2 ), 16.03.2021 (власник ОСОБА_3 нові д.н.3. НОМЕР_11 ) та 31.03.2021 (перереєстрація при переобладнанні без заміни номерних агрегатів). Вказані реєстраційні дії мали місце у ТСЦ 1249, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 25.04.2022 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська направлене клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ТСЦ МВС 1249, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , а саме: оригінали повного пакету документів, що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_6 , на ОСОБА_4 за д.н.з. НОМЕР_2 , що мало місце 21.01.2020, а також на ОСОБА_3 за д.н.3. НОМЕР_12 , що мало місце 31.03.2021. 11.08.2022 отримано ухвали Жовтневого районного суду про арешт транспортних засобів: 1) «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: WV1ZZZ2EZ76011314, д.н. НОМЕР_13 ; 2) «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: WV2ZZZ7HZ6X037015, д.н. НОМЕР_14 ; 3) «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: WV2ZZZ7HZ8H099205 з державним номерним знаком НОМЕР_15 .

У листі Відділення поліції №5 ДРУП ГУ НП у Дніпропетровській області №435/3165 від 12.03.2024, також, зазначено, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23.05.2022 отримано тимчасовий доступ до повного пакету документів, що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_6 , на ОСОБА_4 за д.н.з. НОМЕР_2 , що мало місце 21.01.2020, а також на ОСОБА_3 за д.н.з. НОМЕР_12 , що мало місце 31.03.2021. Вилучено: заяву №255785805 від 21.01.2020; квитанцію; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_16 , державний номерний знак НОМЕР_17 , на авто «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_18 ; договір купівлі продажу т/з №7849/20; договір комісії №7849/30/000255 від 21.01.2020; акт технічного стану т/з №7849/20/000/255 від 21.01.2020; акт огляду т/з; розширений витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; висновок експертного дослідження від 21.01.2020. 11.08.2022 отримано ухвалу Жовтневого районного суду про арешт транспортного засобу Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: WV2ZZZ7HZ6X037015, д.н. НОМЕР_11 .

19.11.2022 старшим слідчим відділу ОТЗ СУ ГУНП в Д/о ОСОБА_8 за адресою по вул. Балгійська, навпроти буд.9 у м.Дніпро, було оглянуто та вилучено автомобіль «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_6 , який згідно протоколу передано до штраф майданчику за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 427 (акт-приймання-передачі вилученого транспортного засобу для зберігання від 19.11.2022 час 14:20 - м. Дніпро, вул. Передова, 427). Ключі, технічний паспорт та свідоцтво про реєстрацію т/з в протоколі огляду не зазначались, не вилучались. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню. Станом на теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню тримає. Викладене підтверджується листом відділення поліції №5 ДРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 12.02.2024 №43-5/3165, який долучений до матеріалів справи.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З аналізу змісту наведеного правила випливає, що право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як правова підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до пунктів, 25, 26, 27, 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №200/14342/18 (провадження №14-45цс21) зазначено, що зберігання речових доказів є однією з гарантій реалізації завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, й умовою дотримання прав на майно, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, і на яке слідчий суддя наклав арешт. Таке зберігання регламентується, зокрема, статтею 100 КПК України та має забезпечити як подальше цільове використання відповідних об`єктів, виконання завдання та досягнення мети арешту цих об`єктів.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження (пункт перший частини шостої статті 100 КПК України).

За змістом частини дванадцятої статті 100 КПК України у порядку цивільного судочинства слід вирішувати спір про належність речей, що підлягають поверненню, а не про усунення перешкод у користуванні майном, переданим на відповідальне зберігання у межах кримінального провадження.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим КПК України строк. Відповідну скаргу можуть подати заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (пункт 1 частини першої статті 303 КПК України).

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №203/3726/20 (провадження №61-9331св22), у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі №752/5281/20 (провадження №61-1371сво23).

Отже, чинним законодавством передбачено механізм захисту прав особи у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що спірний транспортний засіб «Volkswagen Transporter» 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_4 визнано речовими доказами та передано до штрафмайданчику по вул. Передова, 427 у м.Дніпро, в рамках кримінального провадження №0000168, яке ще не завершене, - колегія дійшла висновку, що позов у даній справі, який заявлений, зокрема, з посиланням на положення ст. 388 ЦК України, як на підставу для витребування майна, задоволенню не підлягає, оскільки у цьому випадку наявне втручання у межі кримінального провадження.

Наведене узгоджується із правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі №203/3726/20 (провадження №61-9331св22).

Отже, у задоволенні позову повинно бути відмовлено за наведеного вище обгрунтування, тому наявні підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову; в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова