У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 Справа №607/6137/24 Провадження №2-н/607/705/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши заяву Комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 2755,99 грн. за період з вересня 2021 року по березень 2024 року.

Статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, порушення вимог якої має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Як зазначає заявник між боржником та стягувачем укладено публічний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

До заяви додано типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та заяву приєднання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

За рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище положень, публічний договір приєднання укладається з власником (співвласником) багатоквартирного будинку.

Пункт 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначає, що якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Інформація про власника(ів) квартири АДРЕСА_1 , в матеріалах справи відсутня (довідка про зареєстрованих осіб, яка видана самим заявником, такою не є).

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як встановлено судом, до заяви доданий розрахунок ціни позову за вересень 2021 року березень 2024 року зі змісту якого вбачається, що станом на початок цього періоду заборгованість боржників за послуги водопостачання та водовідведення вже становить 378,63 грн. (сальдо). Тобто, дана сума боргу є заборгованістю за попередній період, однак включена до розрахунку.

З наданого заявником розрахунку не вбачається, протягом якого періоду виникла заборгованість до вересня 2021 року, що позбавляє суд належним чином дослідити питання щодо дотримання заявником строків звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність, яка згідно ст. 257 ЦК України становить 3 роки.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч.2 ст.166 ЦПК України).

За вказаних обставин, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Тернопільводоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити заявнику його право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П. Я. Стельмащук