Справа №717/98/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути із ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу (заробітку) щомісячно.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області як орган опіки та піклування.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що виховує свого сина ОСОБА_2 , який живе з ним. Відповідачка протягом року не приймає участі у вихованні сина, нічого йому не передає. ОСОБА_3 жила в м. Хотин. Де зараз живе ОСОБА_3 позивачу невідомо. Шлюб між сторонами розірваний. Востаннє ОСОБА_3 бачила сина в березні 2023 року. з того часу відповідачка не відвідувала сина та не телефонувала.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що син сторін живе із батьком і перебуває на його утриманні і вихованні. Відповідачка не виконує свої батьківські обов?язки, не утримує сина.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з?явилася.

Представник виконавчого комітету Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився. До суду надійшов висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради №23 від 16 лютого 2024 року, згідно до якого орган опіки та піклування Кельменецької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з тих підстав, що ОСОБА_3 свідомо не виконує свої батьківські обов?язки.

Свідок ОСОБА_5 дала суду показання про те, що вона часто приходить вгості до ОСОБА_6 , яка є матір?ю ОСОБА_1 і живе з ним в с. Вартиківці. Свідок часто бачиться із ОСОБА_7 та його сином ОСОБА_8 . Протягом року свідок не бачила ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 дала суду показання про те, що вона працює на посаді директора дошкільного закладу в с. Вартиківці. Раніше ОСОБА_10 із сім?єю жив в м. Хотин. Вже рік ОСОБА_10 із сином живе у своїх батьків в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 з ними не живе. Востаннє свідок бачила ОСОБА_3 біля трьох років тому.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказана обставина стверджується копією свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , виданим 05 травня 2021 року. Відповідачка протягом тривалого часу не опікується дитиною, не бере участі у вихованні свого сина ОСОБА_2 , не цікавиться життям дитини та матеріально не утримує. ОСОБА_2 проживає з своїм батьком ОСОБА_1 в с. Вартиківці Дністровського району Чернівецької області. Вказані обставини стверджуються довідкою виданою старостою Вартиковецького старостинського округу №5 Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області №12 від 04 січня 2024 року та показаннями свідків.

Своєю бездіяльністю відповідачка порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідачка порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

Обставини цієї справи свідчать про злісне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків. Суд враховує, що відповідачка після відкриття провадження у справі не змінила своєї поведінки та не виявляє бажання брати участь в утриманні дитини. Суд враховує відсутність бажання відповідачки відновити спілкування з сином.

Суд вважає, що в даному випадку висновок органу опіки та піклування є обґрунтованим і відповідає інтересам дитини.

Зважаючи на характер поведінки відповідачки, суд не вважає можливим відмовляти в позові і попереджувати відповідачку про необхідність зміни ставлення до виховання дитини.

Відповідачка не надала суду жодного доказу, який би стверджував її бажання брати участь у вихованні дитини, вчинення нею будь-яких дій з метою спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні та наявність перешкод у виконанні її батьківських обов`язків.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав, слід задовольнити повністю, позбавивши ОСОБА_3 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2 .

В порушення вимог ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що вона на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 180 СК України відповідачка ОСОБА_3 зобов`язана утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідачка не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання сина сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідачки ОСОБА_3 у частці від доходу відповідачки, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право ОСОБА_1 порушується відповідачкою, оскільки остання не утримує матеріально свого сина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2024 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років складає 2563 гривні.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідачка нарівні з позивачем зобов`язана нести витрати на утримання дитини.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів, слід задовольнити повністю.

Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд також враховує, що у даному випадку позивачку, на користь якої ухвалено рішення, в частині позовних вимог про стягнення аліментів, звільнено від сплати судового збору, а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру згідно Закону України „Про судовий збір, на момент звернення позивача до суду із цією позовною заявою, визначено в сумі 1211 гривні 20 копійок.

Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 12 січня 2024 року.

Суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1281 гривня 50 копійок, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. ст. 150,155, 164, 179 - 183, 186, 191 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в інтересах ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителів АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 м. Хотин Дністровського району Чернівецької області.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 12 січня 2024 року і до повноліття ОСОБА_2 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, в сумі 1281 (одна тисяча двісті вісімдесят одна) гривня 50 (п?ятдесят) копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Повне рішення суду складено 28 березня 2024 року.

Суддя: