Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1278/24
Провадження № 2/711/846/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Скляренко В.М.,

при секретарі Копаєвій Є.В.

за участі:

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського 6» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, -

в с т а н о в и в:

Позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського 6», в особі голови правління ОСОБА_2 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в загальній сумі 7 045 грн. 72 коп., а також інфляційних втрат в сумі 95 грн. 47 коп., 3% річних в сумі 27 грн. 22 коп. Крім того, просив стягнути із відповідачки на його користь судовий збір в розмірі 3 028 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2024 року відкрито провадження у даній справі.

В судовому засіданні 28.03.2024 року представником відповідачки до суду надано платіжну інструкцію про сплату відповідачкою на користь позивача внесків на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 7 281 грн. 62 коп.

В судовому засіданні 28.03.2024 року представники позивача голова правління ОСОБА_2 та адвокат Гребченко Р.О. просили закрити провадження у справі в зв`язку з погашенням відповідачкою основної заборгованості по внесках, про що подали відповідну заяву. Також пояснили, що позивач, в зв`язку з добровільним погашенням відповідачкою боргу відмовляється і від стягнення із відповідачки інфляційних втрат та трьох процентів річних. Разом з тим, просили, при вирішенні питання про закриття провадження у справі, вирішити питання про відшкодування позивачу понесених ним судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 1 500 грн. та судового збору у розмірі 3 028 грн., частину якого просили компенсувати з державного бюджету. В судовому засіданні відповідачка та її представник не заперечували проти закриття провадження у справі, однак при вирішенні питання про відшкодування позивачу судових витрат у виді судового збору та витрат на правничу допомогу просили врахувати скрутний майновий стан відповідачки.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 206 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору; позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що відмова представників позивача від позову не порушує прав та законних інтересів самого позивача, підстав для неприйняття такої відмови судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку про задоволення заяви представників позивача про закриття провадження у справі про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 3 статті 142 ЦПК України, частини 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем ОСББ «Добровольського 6» при подачі позову сплачено судовий збір у загальному розмірі 3 028 грн. (платіжна інструкція №393 487 від 31.01.2024 року), тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України до повернення позивачу підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при подачі позову до суду, тобто у розмірі 1 514 грн. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України до стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСББ «Добровольського 6» підлягають решта 50 відсотків судового збору в сумі 1 514 грн. Підстав для звільнення відповідачки від сплати такого судового збору немає.

Щодо стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 грн., то суд приходить до наступного висновку.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд звертає увагу на наступне.

Верховний Суд у постанові від 17.09.2019р. у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано:

- Договір про надання професійної правничої допомоги від 22.01.2024 року, укладений між ОСББ «Добровольського 6» та Адвокатським бюро «Гребченка Руслана»», в особі керуючого бюро адвоката Гребченка Р.О., (а.с.26);

- Доручення (угода) до договору про надання професійної правничої допомоги від 22.01.2024 року №1 (а.с 27);

- Акт приймання-передачі наданих послуг до доручення (угоди) від 22.02.2024 року №1 (а.с. 28);

- рахунок-фактура №СФ-000006 від 31.01.2024 року (а.с. 29);

- платіжна інструкція №393 486_00000/852 73efe-8614-4166-b767-8с9dc299d1ae від 31.01.2024 року (а.с. 30).

Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015р.). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/WestAllianceLimited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: надання правової допомоги, консультації і роз`яснення з правових питань 1 год., вартість 500 грн.; збір доказів 1 год., вартість 500 грн.; складення позову 1 год., вартість 500 грн., всього на суму 1 500 грн.

Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача щодо витрат з оплати правової допомоги та її розміру в контексті положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 1 500 грн. є належним чином обґрунтованою з точки зору співмірності з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, критерієм реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду в суді).

За таких обставин, беручи до уваги зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 1 500 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність та об`єм справи, та приходить до висновку про стягнення таких витрат із відповідачки на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 255 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд ,-

у х в а л и в:

Провадження у справі № 711/1278/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського 6» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території закрити.

Повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського 6» (, р/р НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк») з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову (платіжна інструкція № 393 487 від 31.01.2024 року) в сумі 1514 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського 6» (, р/р НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк», юридична адреса: вул. Сінна (Добровольського), 6) 50 відсотків судового збору в сумі 1514 грн., а також витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1 500 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 28.03.2024 року.

Головуючий В.М. Скляренко