Провадження № 2/487/1152/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2023 року з Центрального районного суду м. Миколаєва до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа № 490/10490/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності.

29 грудня 2023 року вказана справа передана судді Сухаревич З.М.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що вона підлягає поверненню до Центрального районного суду м. Миколаєва, виходячи з такого.

З матеріалів справи встановлено, що 17.12.2019 вказана справа передана в провадження судді Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкової Н.П.

Ухвалою від 23 грудня 2019 року суддею було заявлено самовідвід.

09.01.2020 вказана справа передана на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою від 13.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 лютого 2021 р. суддею Гуденко О.А. було заявлено самовідвід.

23.02.2021 вказана справа передана на розгляд судді Шолох Л.М.

Ухвалою від 07.04.2023 суддею Шолох Л.М. було заявлено самовідвід.

10.04.2023 вказана справа передана на розгляд судді Чулуп О.С.

Ухвалою від 07.06.2023 вказану позовну заяву залишено без розгляду, яка постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 липня 2023 року скасована та справу передано до першої інстанції для повторного вирішення питання щодо залишення позову без розгляду.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду, судова справа передана судді Чулупу О.С.

Ухвалою від 22 серпня 2023 року суддею Чулуп О.С. було заявлено самовідвід від розгляду справи та заяви про компенсацію судових витрат.

25.08.2023 для розгляду заяви про компенсацію судових витрат визначено суддю Черенкову Н.П.

Ухвалою від 29.08.2023 суддю Черенкову Н.П. відведено від розгляду даної заяви.

31.08.2023 для розгляду заяви про компенсацію судових витрат визначено суддю Гуденко О.А.

Ухвалою від 04.09.2023 суддю Гуденко О.А. відведено від розгляду даної заяви.

20 вересня 2023 року матеріали справи були направлені до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду.

21 листопада 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва повернуті матеріали судової справи.

30 листопада 2023 року розпорядженням Голови Центрального районного суду м. Миколаєва матеріали справи передано до Заводського районного суду м. Миколаєва, відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України, так як щодо неї неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 ЦПК України передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Відповідно до п. 2.3.49. ПОЛОЖЕННЯ про автоматизовану систему документообігу суду, повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення.

Відповідно до п. 2.3.53. ПОЛОЖЕННЯ про автоматизовану систему документообігу суду, результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи є протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 13), що автоматично створюється автоматизованою системою.

Однак в матеріалах справи відсутній протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, створений після повернення справи з Касаційного цивільного суду.

Окрім цього, відповідно до розпорядження про передачу справи на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2023 року, за визначеною спеціалізацією в суді обрано чотири судді з розгляду справ та матеріалів цивільної спеціалізації: суддя Гуденко О.А., суддя Чулуп О.С., суддя Шолох Л.М., суддя Черенкова Н.П., які вже приймали участь у розгляді даної справи.

Разом з тим, відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2023, з розподілу виключені судді: Алєйніков В.О. - Відсутня спеціалізація; Гречана С.І. - Відсутня спеціалізація; Зайнятість згідно табелю(Відрядження тривале[Примітки:відрядження до Печерського районного суду м. Києва]); ОСОБА_4 - Уже слухав цю справу(Слухав поєднану: ЄУН 490/10490/19, № провадження 2/490/2037/2020[1426;17052145]); Дірко І.І. - Відсутня спеціалізація;Зайнятість згідно табелю(Відпустка 14 і більше днів[Примітки:наказ від 07.08.2023 №81-о/с]); Демінська О.І. - Відсутня спеціалізація; Лагода К.О. - відсутня спеціалізація; Зайнятість згідно табелю(Відрядження тривале[Примітки:наказ Верховного суду України]); Лященко В.Л. - Відсутня спеціалізація; Зайнятість згідно табелю (Інше [Примітки: дні відпочинку за роботу у вихідні дні, наказ від 07.08.0223 № 79-о/с]), Медюк С.О. Відсутня спеціалізація; Зайнятість згідно табелю Зайнятість згідно табелю(Відпустка 14 і більше днів[Примітки:наказ від 05.07.2023 №64-о/с]), Подзігун Г.В. - Відсутня спеціалізація; Зайнятість згідно табелю(Інше[Примітки:дні відпочинку за роботу у вихідні, наказ від 18.08.2023 № 84-о/с]), ОСОБА_5 - Зайнятість згідно табелю(Інше[Примітки:мобілізація до ЗСУ]), ОСОБА_6 - Відсутня спеціалізація, ОСОБА_7 - Відсутня спеціалізація;Зайнятість згідно табелю(Відрядження тривале); ОСОБА_8 Відсутня спеціалізація, ОСОБА_9 - Уже слухав цю справу(Слухав поєднану: ЄУН 490/10490/19, № провадження 2/490/2037/2020[1426;17052145]), ОСОБА_10 Уже слухав цю справу, ОСОБА_11 Уже слухав цю справу(Слухав поєднану: ЄУН 490/10490/19, № провадження 2/490/2037/2020[1426;17052145]);Зайнятість згідно табелю(заборона призначення «Відпустка менше 14 днів»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

Проте, запровадження спеціалізації є правом зборів суддів конкретного суду, що запроваджується з метою удосконалення роботи суддів та не повинна створювати перешкод для виконання судом своїх конституційних функцій по відправленню правосуддя.

За такого, суд вважає, що доводи розпорядження голови Центрального районного суду м. Миколаєва про неможливість утворення складу суду є безпідставними, оскільки в суді не вичерпані усі можливості щодо утворення нового складу суду.

Враховуючи викладене, Заводський районний суд м. Миколаєва не уповноважений розглядати цю справу.

Приймаючи таке рішення суд враховує, статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

ЄСПЛ у кількох рішеннях наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Важливим прикладом застосування правила «суд, встановлений законом», є наведений в рішенні у справі «DMD Group A.S. проти Словаччини» (№ 1933403, рішення від 5 жовтня 2010 року). У цій справі голова місцевого суду своїм наказом призначив себе суддею у справі заявника замість іншого судді та того ж дня припинив провадження у справі. Суд звернув увагу, зокрема, на такі обставини: а) питання передачі справ від одного судді до іншого не було достатньо чітко врегульовано національним законодавством, яке не передбачало жодних гарантій проти зловживань; б) мало місце поєднання однією особою адміністративних функцій і здійснення нею правосуддя як суддею; в) єдиним документом, що регулював розподіл справ, був розклад роботи, який безконтрольно змінювався головою суду. Зваживши на ці обставини, Суд визнав порушення права на суд, «встановлений законом».

Відтак ЄСПЛ дійшов висновку, що касаційний суд не мав ознак «суду, встановленого законом».

Отже, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається належний суд, тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

А відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне передати справу за підсудністю Центральному районному суду м. Миколаєва.

Керуючисьст.ст.31, 187, 260, 353, 354, 378 ЦПК України,суддя

УХВАЛИВ:

Справу № 490/10490/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності передати за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Копію ухвали направити позивачу до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала складена 03 січня 2024 року.

Суддя: З.М. Сухаревич