Справа № 243/2155/24
Провадження № 2/243/818/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію,
Позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію.
Позов обґрунтований тим, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів. Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерго» «Слов`янськтепломережа» є структурним підрозділом позивача, основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам) у тому числі і відповідачам, які проживають в квартирі АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання.
Відповідачі є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України Про житлово-комунальні послуги. Згідно вказаного Закону України взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 39, п. 40 Правил №830 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Згідно норм Житлового кодексу України власник (наймач) житлового будинку (квартири) зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Здійснюючи свою діяльність, позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надає відповідачам теплову енергію у зазначену вище квартиру, а боржники використовують надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від цих послуг.
На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача/власника відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира обладнаний лічильником.
Власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (по 1/4 частки власності у кожного).
Крім того, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 визначає, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, як і відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від Ця стаття визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, незалежно від підстав виникнення зобов`язання та форми його фіксації.
Отже, позивач має право вимоги до відповідачів виконання обов`язку щодо оплати заборгованості, а боржники за спірний період зобов`язаі сплатити гроші за спожиту теплову енергію, з урахуванням 3% річних та інфляційні збитки.
Сума 3% річних, нарахованих позивачем, становить за період з 01.11.2018 р. по 01.02.2022 р. 1406,33 грн. Сума інфляційних втрат, нарахованих позивачем, становить за період з 01.11.2018 р. по 01.02.2022 р. 3764,66 грн.
Плата за абонентське обслуговування (граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України) входить до плати виконавцю комунальної послуги за договором.
Стаття 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 визначає, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.
Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами (п.34 індивідуального договору): з 01.10.2020 складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01.10.2021 складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії.
Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.
Заборгованість за абонентське обслуговування за період листопад 2020р. січень 2024 р. (включно) по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 432,03 грн.
Позивач зазначив, що на дату звернення
до суду з цим позовом, підприємством сплачено судовий збір в сумі 2422,40грн.
Також вказав, що згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються окрім з судового збору, витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходження, забезпеченням доказів. З метою повноти розгляду справи та забезпечення доказів щодо належного відповідача та права власності на квартиру,
позивачем за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав сплачено
35,00 грн. Також будь-які дії учасника цивільної справи,
пов`язані із її розглядом судом, в тому числі надсилання документів, є
процесуальною дією в розумінні п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України, а відтак і поштові
витрати становлять 84,00 грн.
Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник позивача в судовому засіданні участі не приймав, належним чином повідомлявся про дату, час та спосіб проведення судового засідання. Через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 19.04.2024 до суду надіслано заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали, про причини неявки суду не повідомили, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 359264517 від 20.12.2023, та проживають за вказаною адресою, є абонентами Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» та мають особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно листа Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 27.03.2024 №20-17/2-1095 наданого на запит суду слідує, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з опалення, а відповідачі користувався даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.
Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».
Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.
Тобто, докази, які відповідач повинне подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.
Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується.
3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100.
Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат проведені на заборгованість, яка виникла виключно до 24 лютого 2022 року.
Відповідачу надавались послуги з опалення, але він не в повному об`ємі вносив плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочив виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01.11.2018 р. до 01.02.2022р
Отже, у зв`язку з не виконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховано за період з з 01.11.2018 р. до 01.02.2022р, інфляційні втрати в сумі 3764,66 грн. та 3% річних в сумі 1406,33 грн., які слід стягнути з відповідачів на користь позивача, солідарно.
Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії.
Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.
Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 по
01.02.2024по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 432,03 грн., яка також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, солідарно.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2023 року складає 3028,00 грн.
Дана позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40грн. (3028,00 х 0,8), який сплачений позивачем.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн.
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на загальну суму 84,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 322, 509, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 1,7, 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 274-279, 280-282, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію - задовольнити.
- суму інфляційних витрат в розмірі 3764(три тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 66 коп. та 3% річних в сумі 1406(одна тисяча чотириста шість) грн. 33 коп. за період з 01.11.2018 р. до 01.02.2022р.,
- заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 432(чотириста тридцять дві) грн. 03 коп. за період з 01.11.2020р. до 01.02.2024р.,
- поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 84(вісімдесят чотири)грн. 00 коп., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 35(тридцять п`ять) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 26.04.2024.

Суддя І.Ю. Фалін