Справа № 591/8620/21
Провадження № 2/591/943/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Грицика Г.О.

представників відповідачки - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Грицика Геннадія Олексійовича до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Рибалка Клавдія Дмитрівна про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу жилого домоволодіння,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Грицика Г.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та обґрунтовує свої вимоги тим, що у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа № 591/6938/19 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про виділ у натурі частки нерухомого майна у власність, припинення права спільної часткової власності домоволодіння, визнання домоволодіння окремим об`єктом нерухомого майна.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2020 року призначено у справі будівельно-технічну експертизу. 06 жовтня 2021 року представник ознайомився з матеріалами експертизи.

Відповідно до висновку експерта №1922/1977 від 10 серпня 2021 року відповідачка отримала право власності на 28/100 часток в домоволодінні на підставі договору купівлі-продажу жилого домоволодіння від 03 березня 2003 року.

Позивач на цей час вже був власником цього домоволодіння в розмірі 43/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 серпня 1996 року №2-1281.

Про підстави отримання права на частку відповідача в домоволодінні дізнався тільки з висновку експерта у справі 591/6938/19, так як ніхто письмово не повідомляв про намір продати свою частку, ніхто письмово не вказав ціну та інші умови, на яких він продає зазначену частку.

Зазначає, що правочин про отримання права власності на частку позивачем мав бути посвідчений тільки за умови надання нотаріусу доказів повідомлення інших співвласників.

Так, відповідно до ст. 84 Закону України «Про нотаріат» повідомлення (заяви) передаються нотаріусом. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів.

Будь-які відмітки нотаріуса на договорі купівлі-продажу жилого домоволодіння від 03 березня 2003 року відсутні.

У зв`язку з цим, порушено переважне право позивача на купівлю частки у праві спільної часткової власності.

Відповідно ст. 362 Цивільного кодексу України виправлення такої помилки відбувається шляхом подання позовної заяви на переведення прав та обов`язків покупця саме на позивача.

Посилаючись на вказане, просить суд перевести права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу жилого домоволодіння від 03 березня 2003 року (нотаріальний бланк ВАЕ 371593, номер в нотаріальному реєстрі 995) на позивача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2021 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено підготовче засідання 01 березня 2022 року, о 11 год. 20 хв.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 29 червня 2022 року о 09 год. 00 хв.

29 червня 2022 року протокольною ухвалою суду витребувано завірену належним чином копію нотаріальної справи приватного нотаріуса Рибалка К.Д. по нотаріальній дії складання та посвідчення договору купівлі-продажу частини жилого будинку (домоволодіння) від 03 березня 2003 року, підготовче засідання відкладено до 15 вересня 2022 року 09 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю відомостей про її належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

14 вересня 2022 року від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що приватний нотаріус належним чином повідомила позивача про продаж ОСОБА_9 належні їй частини житлового будинку. Дане повідомлення та заява ОСОБА_9 від 23 січня 2003 року направлено позивачу засобами поштового зв`язку та отримане ним відповідно 29 січня 2003 року. З моменту отримання позивач не вчинив дій, що свідчили б про його бажання придбати вказану частину домоволодіння.

Представник позивача посилається на те, що позивач нібито дізнався, що вказана частина домоволодіння належить відповідачу лише 06 жовтня 2022 року. В той же час, відповідно до Довідки від 06 липня 2004 року № 0874912 виданої КП Сумське міське Бюро технічної інвентаризації на ім`я позивача - зазначено, що будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано на праві спільної часткової власності, в тому числі за відповідачкою, із зазначенням реквізитів договору купівлі-продажу та прізвищем нотаріуса, яка посвідчила договір.

Крім того, рішенням Сумської міської ради від 28 жовтня 2009 року № 3087-МР земельна ділянка під домоволодінням передана у власність співвласникам. Про що управлінням Держкомзему у м. Суми видані державні акти. На момент купівлі відповідачем частини домоволодіння право власності на землю оформлено не було. В даному випадку оформлення безоплатної передачі земельної ділянки у власність відбувалось за взаємним погодженням всіх співвласників, що спростовує твердження позивача про те, що він не був обізнаний про купівлю частини будинку відповідачем.

З зазначених підстав вважає позов безпідставним, просить відмовити в його задоволенні та застосувати строк позовної давності в даній справі (а.с. 71-73).

15 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 09 листопада 2022 року до 09 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача, відсутністю відомостей про його належне повідомлення, та наданням можливості позивачу подати відповідь на відзив.

11 жовтня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що станом на час прийняття документів від продавця діяла норма закону України «Про нотаріат» (редакція 10 січня 2002 року), яка встановлювала вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст. 47 зазначеної норми прізвища, імена та по батькові громадян повинні бути написані повністю із зазначенням місць їх проживання.

Відповідно до п. 17 Наказу Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (редакція від 01 жовтня 2002 року), що діяв на той час, встановлювалася вимога, що прізвища, імена та по батькові громадян повинні бути написані повністю із зазначенням місць їх проживання.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 серпня 1996 року додане позивачем до позовної заяви, у позивача зазначено місце проживання інше АДРЕСА_2 .

Відповідно до стор. 11 паспорту позивача НОМЕР_1 , станом на час зазначених нотаріальних дій, починаючи з 12 липня 1998 року по 26 червня 2019 року позивач проживав по АДРЕСА_2 . Позивач проживав разом із батьками, з дружиною, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 вже не жив. Тому в зв`язку з тим, що позивач ніколи не проживав по АДРЕСА_1 , то він ніяких заяв ніколи там не отримував.

Доказом повідомлення учасників спільної часткової власності про наступний продаж частки в спільному майні може бути свідоцтво, видане нотаріусом, про передачу їм заяви продавця в порядку статті 84 Закону «Про нотаріат» або заява учасників спільної часткової власності про відмову від здійснення права привілеєвої купівлі частки майна, що продається (із зазначенням ціни та інших умов, на яких продається ця частка).

Тобто нормативним актом взагалі не передбачено будь-які інші документи, ніж свідоцтво про передачу заяви нотаріусом або особиста (нотаріально завірена) заява про відмову.

В матеріалах нотаріальної справи №16705/22-Вх від 30 серпня 2022 року такі докази, визначені законом, відсутні.

Відповідно до п. 157 Наказу Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних нотаріусами України» (редакція 01 жовтня 2002 року) на прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви (пункт 19 цієї Інструкції). В свідоцтві викладається зміст одержаної на заяву відповіді або те, що відповідь у встановлений заяві строк не надійшла.

В матеріалах нотаріальної справи відсутні докази оплати відповідачем витрат надсилання співвласникам листів, переданих нотаріусу.

Відповідно до п. 41 Наказу Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних нотаріусами України» (редакція 01 жовтня 2002 року) договір купівлі-продажу частки спільного майна сторонній особі може бути посвідчений також у випадку, адреса інших учасників спільної часткової власності невідома. На ствердження цього повинен бути поданий документ відповідного компетентного органу (довідкової служби, адресного бюро тощо).

Тобто нотаріус, відсилаючи заяву відповідача про продаж частки повинен впевнитися, що позивач зареєстрований саме по тій адресі, яка зазначена відповідачем.

Позивач може мати безліч об`єктів житлового фонду, але місце реєстрації - єдине та незмінне, інформація про яке зазначена саме із довідкової служби, паспортного столу та інших органів виконавчої влади. Докази звернення до такої служби за підтвердженням місця реєстрації відсутні.

Форма №21 «Свідоцтво про передачу заяви» визначена Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 1994 року №7/5 «Про затвердження форм реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на угодах і засвідчуваних документах».

З огляду на викладене, листи приватного нотаріуса Рибалка К.Д. №337 від 24 січня 2003 року позивачу про передачу заяви відповідача не є допустимими доказами, які засвідчують факт подання заяви.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2022 року було залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_9 , та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. У зв`язку з чим протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 12 січня 2023 року до 13 год. 00 хв.

12 січня 2023 року підготовче засідання відкладено до 23 лютого 2023 року до 14 год. 00 хв. у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

23 лютого 2023 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 10 квітня 2023 року до 13 год. 00 хв., у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 08 червня 2023 року на 13 год. 30 хв.

08 червня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 липня 2023 року до 15 год. 00 хв., у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

24 липня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи було відкладено до 21 вересня 2023 року до 13 год. 00 хв. у зв`язку з закінченням відведеного процесуального часу.

15 вересня 2023 року від представника відповідача надійшла заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

21 вересня 2023 року розгляд справи відкладено до 24 жовтня 2023 року до 13 год. 00 хв. у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

24 жовтня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 19 грудня 2023 року до 10 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 грудня 2023 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_9 .

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, представники відповідачки заперечували проти позовних вимог в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд вислухавши думку учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого Першою Сумською держнотконторою 23 березня 1995 року реєстраційний №І-І272 позивач є власником сорока трьох сотих частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 під номером сім та розташованого на земельній ділянці 1361 кв. м., жила площа будинку А-І 92,2 кв. м., жилого будинку Б-І - жила площа 56,7 кв.м. з надвірними будівлями, сарай «В», погріб «Г», сарай «Д», сарай «Ж», вбиральня, ворота №І (а.с. 7-8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_9 отримала у спадок 28/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво посвідчено завідуючим Першої Сумської державної нотаріальної контори Черняк М.В., реєстраційний номер 5-983 (а.с. 60).

Згідно копії довідки-характеристики від 16 грудня 2002 року №1/2393 виданої Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України ОСОБА_9 для пред`явлення в Сумську державну нотаріальну контору з метою відчуження частини будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 , зареєстрованому в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 4451:

- ОСОБА_9 належить 28/100 часток зазначеного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину видане СМНК від 31 травня 2002 року, р/н 5-983;

- ОСОБА_1 належить 43/100 часток зазначеного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину видане СМНК від 28 серпня 1996 року, р/н НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_6 належить 17/100 часток зазначеного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу посвідченого СМНК 1976 року, р/н 3-3600;

- ОСОБА_7 належить 12/100 часток зазначеного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу посвідченого СМНК 1975 року, р/н 1-4555 (а.с. 61).

З заяви від 24 січня 2003 року вбачається, що ОСОБА_9 звернулася до приватного нотаріуса СМНО Рибалки К.Д. з проханням передати ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 заяву про продаж належних їй 28/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель за адресою: АДРЕСА_1 за 19 440,00 грн. з роз`ясненням норм ст. 114 ЦК України, та про намір ОСОБА_9 продати частину домоволодіння іншій особі, у разі неодержання відповіді від ОСОБА_1 , у місячний термін після отримання ним цього повідомлення (а.с. 65).

Листом приватного нотаріуса Рибалка К.Д. на адресу АДРЕСА_1 позивачу було направлено заяву про намір ОСОБА_9 здійснити наступний продаж належної їй частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель під номером сім, що знаходиться в АДРЕСА_1 за 19 440,00 грн., реєстраційний номер листа 357 (зворотній бік а.с. 65).

Відповідно до копії поштового відправлення лист приватного нотаріуса Рибалка К.Д. було вручено адресату ОСОБА_1 особисто 29 березня 2003 року (а.с. 66,76).

Згідно договору купівлі-продажу частини домоволодіння ОСОБА_5 (покупець) купила у ОСОБА_9 (продавець) 28/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці загальною площею 821 кв.м. Продаж вчинено за 19447 грн. 00 коп., які продавець повністю отримала до підписання даного договору (а.с. 10-11, 59).

Відповідно до копії будинкової книги будинку АДРЕСА_1 виданої КП «Сумське міське БТІ», зареєстровано в книзі №1, стор. 61, р/н 590 30 березня 2010 року, співвласниками зазначеного домоволодіння є: ОСОБА_5 як власник 28/100 частин від 03 березня 2003 року, ОСОБА_1 як власник 43/100 частин від 28 серпня 1996 року, ОСОБА_6 як власник 17/100 частин від 25 травня 1976 року, ОСОБА_7 як власник 12/10 частин від 04 листопада 1975 року (а.с. 77-78).

Відповідно до відміток в паспорта позивача з 12 липня 1988 року його зареєстрованим місцем проживання було АДРЕСА_2 , з 09 листопада 2017 року його було знято з реєстрації місця проживання та 26 червня 2019 року зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 93-94).

Відповідно до пояснень приватного нотаріуса Рибалка К.Д. наданих суду 12 січня 2023 року за №09/01-16, у відповідності до пунктів 40, 41 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5 зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 07 липня 1994 року за №152/361, що діяла на час виникнення правовідносин, усім співвласникам, у тому числі і позивачу, було передано заяву ОСОБА_9 про намір продати належну їй частку спірного домоволодіння з зазначенням ціни продажу. Таку заяву ОСОБА_1 одержав особисто 29 січня 2003 року, про що свідчить відмітка у повідомлені про вручення рекомендованого поштового відправлення. Зазначеною Інструкцією не передбачено включення до тексту договору купівлі-продажу обставин викладених вище, оскільки, позивач не є стороною у договорі купівлі-продажу частки домоволодіння (а.с. 123).

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_11 , мати позивача, суду повідомила, що з 2000 по 2004 рік вона проживала за адресою: АДРЕСА_4 , разом з нею проживав її чоловік та позивач. По АДРЕСА_1 син жив з 2000 року як одружився, У 2004 році у нього народився син ОСОБА_12 . На момент народження дітей син проживав і на АДРЕСА_1, і у них вдома.

Свідок ОСОБА_13 , зазначила, що з позивачем перебуває в дружніх стосунках, знайома з ним з 1988 року. Одружився позивач 2000 року з ОСОБА_14 , та у 2001 році в них народилась перша дитина. Після народження якої у подружжя погіршились стосунки. Свідок зазначає, що з 2000 року подружжя разом не жили. У 2004 році народилась друга дитина, але позивач з ними не проживав. Зазначає, що по вулиці АДРЕСА_1 бачила, що позивач міг приходити, але не жив постійно, оскільки не залишався там ночувати. Він в той час працював на фірмі, яка знаходилась за тією ж адресою. Коли він був на роботі, міг піднятись. Зі слів дружини позивача, він не проживав за цією адресою, а проживав з мамою по АДРЕСА_4 , оскільки у них були погані стосунки.

Свідок ОСОБА_14 , колишня дружина позивача, суду повідомила, що з позивачем знайома з 1988 року, одружились у 2000 році, у них двоє дітей. Але шлюб не склався. Після народження першої дитини у 2001 році, у них з позивачем почалися розбіжності. На початку 2003 року позивач постійно не проживав за адресою АДРЕСА_1 .

ЦК України набрав чинності із 1 січня 2004 року, оспорюваний позивачем договір був укладений 03 березня 2003 року, тому правовідносини, що виникли між сторонами за цим позовом мають бути врегульовані за правилами ЦК України(в редакції Закону від 1963 року).

Відповідно до ст. 114 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяв на момент укладення спірного договору, при продажу частки в спільній власності сторонній особі решта учасників спільної часткової власності має право привілеєвої купівлі частки, що продається по ціні, за якою вона продається, і на інших рівних умовах, крім випадку продажу з прилюдних торгів.

Продавець частки в спільній власності зобов`язаний повідомити в письмовій формі решту учасників спільної часткової власності про намір продати свою частку сторонній особі з зазначенням ціни та інших умов, на яких продає її. Якщо решта учасників спільної часткової власності відмовиться від здійснення права привілеєвої купівлі або не здійснить цього права щодо будинків протягом одного місяця, а щодо іншого майна протягом десяти днів з дня одержання повідомлення, продавець вправі продати свою частку будь-якій особі. Якщо кілька учасників спільної часткової власності виявили бажання придбати частку в спільній власності, право вибору покупця надається продавцю.

У відповідності до вимог п. п. 40, 41 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, яка діяла на час посвідчення спірного договору) у тих випадках, коли один з учасників спільної часткової власності продає належну йому частку в спільній власності сторонній особі, нотаріус повинен упевнитись у тому, що продавець у письмовій формі повідомив усіх інших учасників спільної часткової власності (як громадян, так і юридичних осіб) про свій намір продати свою частку сторонній особі з зазначенням ціни та інших умов, на яких продається частина будинку (стаття 114 Цивільного кодексу, стаття 5 Земельного кодексу).

Доказом повідомлення учасників спільної часткової власності про наступний продаж частки в спільному майні може бути свідоцтво, видане нотаріусом, про передачу їм заяви продавця в порядку статті 84 Закону «Про нотаріат» або заява учасників спільної часткової власності про відмову від здійснення права привілеєвої купівлі частки майна, що продається (із зазначенням ціни та інших умов, на яких продається ця частка).

Справжність підпису на заяві учасників спільної часткової власності повинна бути засвідчена в нотаріальному порядку або підприємством, установою, організацією, в якій він працює чи навчається, житлово-експлуатаційною організацією за місцем його проживання або адміністрацією стаціонарного лікувально-профілактичного закладу, в якому він перебуває на лікуванні.

Засвідчення справжності підпису не вимагається, якщо учасники спільної часткової власності особисто з`являться до нотаріуса і подадуть заяву про відмову від права привілеєвої купівлі. У цьому випадку нотаріус встановлює особу, перевіряє справжність підпису заявників і робить про це відмітку на заяві, вказуючи найменування документа, його номер, дату видачі та найменування установи, яка видала документ, що посвідчує особу заявника. Заява учасника спільної часткової власності про відмову від права привілеєвої купівлі може бути викладена на звороті примірника договору купівлі-продажу, що залишається в справах державної нотаріальної контори чи у приватного нотаріуса, або на окремому аркуші.

Якщо вказана заява передана особисто учаснику спільної часткової власності нотаріусом, який посвідчує договір, то свідоцтво про передачу заяви не видається, але примірник заяви з написом нотаріуса про її вручення повинен бути доданий до примірника договору купівлі-продажу частки відчужуваного майна, який залишається в державній нотаріальній конторі чи у приватного нотаріуса.

При одержанні від учасників спільної часткової власності відповіді остання також додається до зазначеного примірника договору.

При посвідченні договорів довічного утримання, дарування, міни частини майна, відчуження частини майна, виділеної за згодою співвласників або за рішенням суду, а також у разі продажу частини будинку з прилюдних торгів правила цього пункту не застосовуються.

Якщо решта учасників спільної часткової власності відмовиться від здійснення права привілеєвої купівлі або не здійснить цього права протягом одного місяця з дня одержання повідомлення про намір і умови продажу, нотаріус після одержання заяви про відмову або після спливу місячного терміну може посвідчити договір купівлі-продажу частки спільного майна сторонній особі.

Договір купівлі-продажу частки спільного майна сторонній особі може бути посвідчений нотаріусом за наявності відомостей про те, що інші учасники спільної часткової власності відмовились одержати надіслані на їх адресу заяви продавця про його намір продати свою частку. Про цю обставину повинна свідчити зроблена на зворотному повідомленні відмітка органу зв`язку.

Договір купівлі-продажу частки спільного майна сторонній особі може бути посвідчений також у випадку, якщо адреса інших учасників спільної часткової власності невідома. На ствердження цього повинен бути поданий документ відповідного компетентного органу (довідкової служби, адресного бюро тощо).

Заява учасника спільної часткової власності про відмову від права привілеєвої купівлі або фактична відмова учасника спільної часткової власності, який протягом одного місяця з дня одержання повідомлення про намір і умови продажу іншим учасником спільної часткової власності належної йому частки майна не здійснив свого права на привілеєву купівлю, дійсна протягом трьох місяців. Строк цей обчислюється з дня подання заяви про відмову або з дня, наступного за останнім днем зазначеного місячного терміну.

З обставин, встановлених під час розгляду справи вбачається, що на виконання вимог діючого на той час законодавства приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. на виконання прохання продавця частки житлового будинку ОСОБА_9 на адресу позивача як учаснику спільної часткової власності направлено заяву про намір продати свою частку сторонній особі з зазначенням ціни та інших умов, на яких продається частина будинку.

З повідомлення поштового зв`язку вбачається, що поштове відправлення за адресою АДРЕСА_1 вручено особисто ОСОБА_1 29 січня 2003 року (а.с. 66, 76).

Таким чином, отримавши повідомлення поштового зв`язку з відміткою про його отримання позивачем, нотаріус, посвідчуючи договір купівлі-продажу 03 березня 2003 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діяла у відповідності до вимог законодавства, оскільки відомостей про намір позивача придбати частку за наведеною ціною, також як і відмови від здійснення права привілеєвої купівлі не надійшли.

Посилання позивача про те, що його зареєстрованим місцем проживання була інша адреса, на яку мало бути надіслане повідомлення, суд вважає необгрунтованим, оскільки норми Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, яка діяла на час посвідчення спірного договору) передбачали необхідність отримання документу компетентного органу (довідкової служби, адресного бюро тощо) в разі, якщо адреси інших учасників спільної часткової власності невідома.

У цьому ж випадку, отримавши відомості про вручення рекомендованого листа позивачу, підстави з`ясування інформації про його зареєстроване місце проживання були відсутні. До того ж допитані під час судового розгляду свідки повідомили суду, що позивач у означений період часу періодично перебував за адресою: АДРЕСА_1 , хоча і не жив постійно, що вказує на можливість отримання ним кореспонденції особисто.

З огляду на те, що під час судового розгляду не було встановлено обставин, які б вказували на порушення вимог діючого на той час законодавства при посвідченні договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 03 березня 2003 року, позивачем не доведено підстав позову про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу жилого домоволодіння.

Також, доказом бажання і реальних можливостей позивача щодо переводу на нього прав і обов`язків покупця є внесення позивачем на депозитний рахунок суду всіх сум, які за договором зобов`язаний оплатити покупець. Не виконання позивачем цих умов може бути підставою для відмови в позові про перевід на нього прав і обов`язків покупця.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, при розгляді позову про переведення прав і обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, укладеним з порушенням права привілеєвої купівлі частки у спільній частковій власності, слід керуватися дійсною вартістю частки на час розгляду справи і з`ясувати, чи спроможний позивач її сплатити. Доказом цього може бути внесення позивачем на депозитний рахунок суду суми дійсної вартості частки. Невиконання позивачем цієї умови може бути підставою для відмови у позові.

Позивачем також не виконано обов`язок по внесенню на депозитний рахунок суду суми, еквівалентній вартості частки домоволодіння на час розгляду справи, а доказів на підтвердження того, що внесена сума 19440 грн. 00 коп. відповідає дійсній вартості частки майна, суду не надано.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що в задоволенні позову про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу жилого домоволодіння, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Рибалка Клавдія Дмитрівна про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу жилого домоволодіння відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Рибалка Клавдія Дмитрівна, місцезнаходження: м. Суми, вул. Козацький Вал, 2..

Повний текст рішення виготовлено 01 січня 2024 року.

Суддя А.П.Сидоренко