11.03.2024 Справа № 756/1042/24
Справа № 756/1042/24
Провадження № 2-о/756/143/24
УХВАЛА

11 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кренджеляк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування, про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування, про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини.

Заявником подано заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує вимоги, викладені у його заяві та просить їх задовольнити.

Представник заявника - адвокат Кудій М.О., подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності заявника, в якій також просив залучити до участі у справі у якості заінтересованої особи мати неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, зазначив, що встановлення юридичного факту необхідно заявнику ОСОБА_1 , який на даний час є військовослужбовцем ЗСУ, для можливості супроводження сина за кордон з метою лікування останнього, оскільки мати дитини не займається вихованням сина, не цікавиться його життям, не має посвідки на постійне або тимчасове проживання в Україні.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, подада до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частина 4 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявники та заінтересовані особи специфічні суб`єкти окремого провадження і відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України вони мають статус учасників справи.

Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При цьому, у відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника заявника та залучити до участі у справі у якості заінтересованої особи мати неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , а також з урахування уточнень, наданих його представником, встановлення юридичного факту необхідно заявнику ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем ЗСУ, для можливості виїзду за кордон у зв`язку з супроводженням неповнолітньої дитини з метою лікування.

Порядок та умови перетинання громадянами України державного кордону визначені Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995.

Пунктом 2-3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, передбачено, що виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону. При цьому в разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану рішення щодо надання дозволу на виїзд за межі України особі чоловічої статі, яка супроводжує дитину, яка не досягла 16-річного віку, приймається з урахуванням приналежності супроводжуючої особи до переліку категорій осіб, які звільнені від військової служби та мобілізації, за наявності у неї підтвердних документів.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність залучити до участі у справі у якості заінтересованої особи Оболонський районний в місті Києві територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Керуючись ст.ст. 42, 260, 261, 294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання представника заявника - адвоката Кудія Максима Олеговича.

Залучити до участі у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування, про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини у якості заінтересованої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Залучити до участі у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування, про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини у якості заінтересованої особи Оболонський районний в місті Києві територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Копію ухвали та копію заяви з доданими до неї документами надіслати заінтересованим особам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Тиха