КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/327/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Печерської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Департамент комунальної власності м. Києва про витребування майна з володіння,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Новака Р.В.,-

встановив:

У липні 2020 року Печерська районна в м. Києві державна адміністрація звернулась до суду із названим позовом.

Печерська районна в м. Києві державна адміністрація просила витребувати з володіння ОСОБА_1 нежитлове приміщення площею 49, 3 м2 в буд. АДРЕСА_1 ) та повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приміщення площею 49, 3 м2 в буд. АДРЕСА_1 ) незаконно вибуло із володіння Київської міської ради та Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу, якому вищезазначене майно передане до сфери управління.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року позовну заяву задоволено.

Витребуванонежиле приміщення будівлю (літера А), загальною площею 49, 3 м2 за адресою АДРЕСА_1 з володіння ОСОБА_1 та повернуто територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь Печерської районної в м. Києві державної адміністрації судовий збір у розмірі 2 102 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу голова Печерської районної в м. Києві державної адміністраціїзаперечила проти задоволення апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної підтримав.

Представник Печерської районної в м. Києві державної адміністраціїпроти апеляційної скарги заперечила.

Представник Департаменту комунальної власності м. Києва проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірне нерухоме майно незаконно вибуло із володіння Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу, якому вищезазначене майно передане до сфери управління. Відтак, нежиле приміщення будівля (літера А), загальною площею 49, 3 м2 за адресою АДРЕСА_1 підлягає витребуванню з незаконного володіння.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 ) з нежитловими приміщеннями відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 грудня 2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» із змінами (пункт 48 «Житлове господарство»), як майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20 вересня 2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації», вказаний будинок перебуває на балансовому утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та знаходиться на обслуговуванні в житлово-експлуатаційній дільниці «Печерська брама».

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 вересня 2017 року, спірне нежитлове приміщення перебуває в приватній власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, електронних торгів, виданого 06 червня 2018 року.

Відповідно до листа від 21 листопада 2017 року № 062/02/08-11183 Департамент, який є правонаступником Головного управління комунальної власності міста Києва, свідоцтво про право власності на спірне приміщення не видавав.

Листом Київської місцевої прокуратури № 6 від 09 вересня 2019 року № 48-256 вих-19 місцевою прокуратурою повідомлено, що ведеться процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000140 від 10 липня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Повідомлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом з використанням підроблених документів заволоділи, зокрема приміщенням: група приміщень загальною площею 49, 3 м2за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту обстеження нежитлового приміщення від 24 січня 2020 року що приміщення використовується як студія краси (ІНФОРМАЦІЯ_1). В куточку споживача був розміщений витяг з реєстру платників єдиного податку, суб`єкт господарювання ОСОБА_2 .

У березні 2023 повторно проведено обстеження спірного нежитлового приміщення та встановлено, що в приміщенні знаходилось ТОВ «Торговий Дім Експловелд Б», яке є офіційним дилером ООО «Опытный завод сварочного оборудования института электросварки имени Е.О. Патона» на території України, про що свідчить сертифікат, розміщений на стіні приміщення.

Також, розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 листопада 2014 року № 605 «Про затвердження протоколу № 2 засідання постійно діючої конкурсної комісії Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 12 листопада 2014 року та затвердження переможця конкурсу» переможцем конкурсу на право оренди нежитлового приміщення підвального поверху площею 49, 3 м2 в будинку АДРЕСА_1 визначено ТОВ «Золотий Остап».

Обґрунтовуючи позов, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація зазначила, що спірне приміщення вибуло з володіння позивача незаконно та без їх волевиявлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 387 ЦК України визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

За змістом ст. 388 ЦК України можливості витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передання майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, потрібно встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, зокрема, чи вибуло це майно з володіння власника з його волі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, відповідно до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20 вересня 2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації», спірне нежитлове приміщення перебуває на балансовому утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та знаходиться на обслуговуванні в житлово-експлуатаційній дільниці «Печерська брама».

Листом від 21 листопада 2017 року № 062/02/08-11183 Департамент комунальної власності м. Києва повідомив, що свідоцтво про право власності від 23 березня 2005 серія та номер: НОМЕР_1 (НОМЕР_2), на ім`я ОСОБА_3 , від якого набуто право власності не видавалось, приватизація вказаного нежитлового приміщення не здійснювалась.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спірне нежитлове приміщення вибуло із володіння Печерської районної в м. Києві державної адміністраціїнезаконно.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущено строки позовної давності, колегія суддів відхиляє, оскільки Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією в липні 2020 року до позовної заяви долучено Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 вересня 2017 року та лист Департаменту комунальної власності м. Києва від 21 листопада 2017 року № 062/02/08-11183, які підтверджують звернення до суду в межах трьох років згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 8 ЦК України стосовно аналогії закону.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 26 липня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 24 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко