Справа №672/143/24
Провадження №2/672/127/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове домоволодіння після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , яке розташоване по АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , однак свої спадкові права на спірне домоволодіння не реалізував з підстав відсутності правовстановлюючого документа на нього. Позивач, будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом, частково оформила спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 2,30 умовних кадастрових гектарів та право на пайовий фонд в майні КСП ім.Ватутіна-ТОВ ім.Ватутіна с.Іванківці Городоцького району Хмельницької області, проте не може оформити право власності на зазначене домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Сатанівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . На день смерті з нею проживав та був зареєстрований син ОСОБА_2 з своєю сім`єю, який вступив у фактичне управління спадковим майном, однак не оформив свої спадкові права.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України матір`ю ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_4 , тобто існує розбіжність в імені спадкодавиці.

Проте, суд надає оцінку експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз, в якому зазначено, що в українській і російській ономастичних традиціях є особові імена, які мають кілька офіційних варіантів. Варіантні ряди в різних мовах кількісно і якісно не збігаються. Іноді кожен офіційний варіант однієї мови має в іншій мові єдиний варіантний відповідник. Ономастична традиція співвідносить три українські офіційні варіанти імені: «ОСОБА_3», «ОСОБА_3» і « ОСОБА_3 », рідше « ОСОБА_3 » з двома російськими іменами «ОСОБА_3» і « ОСОБА_3 ». Українські записи особового імені «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3» попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними і виникли через сплутування варіантних пар при міжмовних перетвореннях імен в умовах українсько-російської двомовності.

Сукупність вищеописаного дає підстави дійти висновку, що ОСОБА_2 дійсно був сином ОСОБА_3 .

Згідно архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №166/01-15 від 30.01.2024 встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в 1967-2004 роках не заводилась.

При вирішені питання щодо правомірності набуття майна в порядку спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 суд зазначає, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме - Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

В силу ч.1 ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

При цьому, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт.

В технічному паспорті зазначено рік забудови будинку - 1958 рік.

Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання.

За даними, наданими Сатанівською селищною радою, згідно записів погосподарських книг по с.Іванківці станом на 01.01.1992 домоволодіння рахувалося за ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_1 , однак за життя вона не скористалась своїм правом оформити право власності на цей будинок і зазначений будинок увійшов до складу спадщини, яку прийняв ОСОБА_2 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_1 , спадкоємець за законом.

З матеріалів витребуваної спадкової справи встановлено, що 15.07.2010 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 2,30 умовних кадастрових гектарів та право на пайовий фонд в майні КСП ім.Ватутіна-ТОВ ім.Ватутіна с.Іванківці Городоцького району Хмельницької області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, який встановлює право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач оформити право власності на домоволодіння не може, оскільки спадкодавцем за життя не виготовлявся правовстановлюючий документ на нього, про що свідчать копія довідки КП «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» №35 від 25.01.2024, постанова приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Шаповал Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 лютого 2024 року, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: глиновалькований житловий будинок «А» загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., камінна літня кухня «Б» загальною площею 32,0 кв.м., глиновалькований хлів «В» загальною площею 33,4 кв.м., камінний хлів «Г» загальною площею 14,8 кв.м., після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_8 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Сатанівська селищна рада Хмельницької області, місце знаходження: вул.Бузкова, буд. 135 Ж, смт.Сатанів Хмельницький район Хмельницька область, 32034.

Суддя Л.Пономаренко