Провадження №2/522/2903/24
У Х В А Л А

14 березня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши клопотання про заміну відповідача по справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури.

Позивач звернулася до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача прокуратури Одеської області належним відповідачем Одеською обласною прокуратурою та залучення Держави в особі ДКС України, інтереси якої представляє ГУ ДКС України в Одеській області.

Представник відповідача проти задоволення клопотання позивача не заперечував.

Розглянувши клопотання, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного:

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимогами ч. 1 ст.13ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності з ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ, який набрав чинності 25.09.2019 року запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Згідно з наказом Генерального прокурора від 03.09.2020 N 410 "Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур" перейменовано юридичну особу юридичну особу "Прокуратура Одеської області" в "Одеська обласна прокуратура" без зміни ідентифікаційного коду коридичної особи в Єдиному державному реєстрі коридичних осіб, фізичних осіб-підприємців а громадських формувань. Цей наказ набирає чинності з дня початку роботи обласних прокуратур відповідно до рішення генерального прокурора, прийнятого в порядку, визначеному пунктом 4 розділу ІI "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 №113-IX"

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду упостанові від 8 грудня 2021 року по справі № 9901/348/19 висловила позицію стосовно публічного правонаступництва органів державної влади.

Відповідно до ст.55ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відтак, згідно з наказом Генерального прокурора від 03.09.2020 № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» та наказу Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» з 11.09.2020 розпочато роботу обласних прокуратур та у зв`язку з реформуванням органів прокуратури відбулась реорганізація, внаслідок якої правонаступником прокуратури Одеської області стала Одеська обласна прокуратура.

Отже, судом встановлено, що у даному випадку суд може здійснити заміну неналежного прокуратури Одеської області на належного відповідача - Одеську обласну прокуратуру.

Окрім того, позивач просив залучити до участі у справі в якості відповідача Державу в особі ДКС України, інтереси якої представляє ГУ ДКС України в Одеській області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно зі статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч. 1 ст.167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

У свою чергу, як на правові підстави позову позивач посилався на норми ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України, а також норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», що врегульовують питання відшкодування державою шкоди, завданої органом державної влади, його посадовою або службовою особою.

Зміст наведених норм права дозволяє зробити висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, в особі органу, діями якого заподіяну шкоду.

Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган. ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 242/4741/16-ц).

Зміст позовної заяви цілком свідчить про те, що позов пред`явлено до держави в особі Державної казначейської служби України, яку позивач зазначає порушником своїх прав.

За таких обставин, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, суд вважає можливим задовольнити клопотання про залучення відповідача Держави в особі ДКС України, інтереси якої представляє ГУ ДКС України в Одеській області та заміну неналежного відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 51,55, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити відповідача по цивільній справі № 522/23291/23 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, з прокуратури Одеської області на належного Одеську обласну прокуратуру (, адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, e-mail: ).

Залучити до участі у цивільній справі № 522/23291/23 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, у якості відповідача Державу в особі Державної казначейської служби України (, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), інтереси якої представляє ГУ Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (, 65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А).

Наступне судове засіданні у цивільній справі № 522/23291/23 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Держави в особі Державної казначейської служби України Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, у якості співвідповідача призначити на 18 квітня 2024 року о 15 годині 45 хвилин.

Визначити відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позов, який повинен відповідати вимогамст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8ст. 178 ЦПК України).

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частинам третьої - п`ятоїстатті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень, яке має відповідати вимогам частинам третьої - п`ятоїстатті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Розяснити, що відповідно до ч. 1ст. 193 ЦПК України відповідачі мають право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя