Справа № 307/1162/24
Провадження № 2/307/257/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 ,до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 ,звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. В позовній заяві зазначила, що 14 лютого 2023 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . В даному шлюбі в них народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, спору щодо його виховання та місця проживання не виникає. В позивачки на утриманні є ще одна дитина від попереднього шлюбу. Дитині у всякому разі повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивачка не зможе забезпечити, а тому батько, який являється здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти. Відповідач добровільно допомоги не надає, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Просить стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви і до його повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_4 трьохрічного віку.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просила їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2023 року, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач, та який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актом обстеження матеріально-побутових умов від 14 березня 2024 року депутатом Нересницької сільської ради.

Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї малолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, сама проживає з дитиною та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї малолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї малолітньої дитини ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 березня 2024 року, і до його повноліття, а в решті позовних вимог в цій частині відмовити.

Згідно до статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 81 СК України, перелік видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, затверджується Кабінетом Міністрів України (Постанова КМУ від 26 лютого 1993 року № 146).

Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього сина, який проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача, що у свою чергу, є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України, визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_3 не підтверджено належними та допустимими доказами, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Будь-які дані про незадовільний стан здоров`я самого відповідача в матеріалах справи відсутні, як відсутні і дані про наявність у платника аліментів інших утриманців, наявності стягнення по будь-яким іншим виконавчим документам.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання позивачки ОСОБА_1 , з якою проживає малолітня дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, в межах заявлених позовних вимог, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача постійного місця праці, стан здоров`я відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу дружині.

А тому, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на її утримання слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини за один місяць.

Керуючись ст.ст.5, 12, 76-78, 80, 81, 209, 223, 247, 263, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 79, 80, 81, 84, 182, 184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нересниця, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 березня 2024 року і до його повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нересниця, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, на період до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, починаючи з 19 березня 2024 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нересниця, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 2422 гривні 40 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , України, РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та зареєстрований АДРЕСА_2 , України, РНОКПП - НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко