Справа № 211/5431/21
Провадження № 2/211/152/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування 281 504,11 грн., посилаючись на вину відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої страховику було завдано збитків. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 27 квітня 2018 року між ПрАТ «СК «Аха страхування», правонаступником якого є позивач, та ТОВ «Епірок Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу за № bm234a8k5, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_1 . 14 січня 2019 року о 16-00 годині в м. Кривий Ріг на вул. Петра Дорошенка-вул. Соборності сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 (власник автомобіля ТОВ «Епірок Україна»), автомобіля Toyota під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля ЗАЗ Vida державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено застрахований автомобіль Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_1 . Постановою суду від 23.12.2019 встановлено вину відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 14.01.2019. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в сумі 281 504,11 грн., тому на підставі статей 993, 1166, 1188 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03 березня 2023 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_4 , справу прийнято до свого провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися.

До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомив причину неявки. Надав відзив відповідно до якого не заперечує факт ДТП, однак не згодний з сумою збитків зазначених у висновку експерта та також зазначає, що жодних претензій від позивача не отримував. Вважає, що позивачем не доведено розмір заявлених вимог , а тому просить у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_1 неодноразово надавав до суду заяви про відкладення справи слуханням з різних причин. Враховуючи,що справа знаходиться в суді тривалий час ( з 27 08 2021 року , враховуючи розумні строки розгляду справи , суд не вбачає підстав для подальшого відкладення справи слуханням та розглядає її на підставі тих документів, які є в матеріалах справи .

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Як встановлено судом підтверджується матеріалами справи, 14 січня 2019 року о 16-00 годині ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки ЗАЗ н/з НОМЕР_2 , по вул. Соборній на перехресті з вул. П.Дорошенка в м. Кривому Розі, не переконався в безпеці під час початку руху, здійснив проїзд перехрестя на поєднаний червоний-жовтий сигнал світлофору, під час руху допустив зіткнення з автомобілем марки Мітсубісі н/з НОМЕР_1 та по інерції допустив наїзд на автомобіль марки Тойота н/з НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 2.3.б;10.1; 8.7.3є ПДР України, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини встановлені постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Постанова суду не оскаржена, набрала законної сили (а.с. 10 копія постанови).

Частина шоста статті 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) до страхової компанії звернувся власник транспортного засобу «Mitsubishi L 200» номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку № 6231 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 20 лютого 2019 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Mitsubishi L 200» номерний знак НОМЕР_1 пошкодженого від ДТП, становить 538 789,82 грн.

Виходячи з умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу за № bm234a8k5 та розрахунку 740 000,00 грн. (страхова сума за договором_ - 51 495,89 грн. (сума знецінення т/з «Mitsubishi L 200») 407 000,00 грн. (вартість пошкодженого т/з «Mitsubishi L 200») згідно зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна»), потерпілій стороні було сплачено страхове відшкодування у розмірі 281 504,11 грн., що підтверджується наданими до суду письмовими доказами, зокрема розрахунком страхового відшкодування, платіжним дорученням № 545 361 від 20 березня 2019 року та не спростовано відповідачем у судовому засіданні.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно-правових обов`язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов`язковий характер.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Тому, відповідно до статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 4 222,56 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню повністю, суд з врахуванням вищезазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Керуючись ст. ст. 979, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 81,89, 141, 263, 265, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8), суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 281 504 (двісті вісімдесят одна тисяча п`ятсот чотири) гривні 11 коп. та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 4 222 (чотири тисячі двісті двадцять дві) гривні 56 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко