Єдиний унікальний номер судової справи 225/381/24
Номер провадження 2/225/147/2024
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

іменем України

13 березня 2024 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,

за участі секретаря Панасенко Г.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 28 квітня 2009 року з відповідача щомісячно утримуються аліменти на її користь на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку на кожну дитину до їх повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досяг повноліття, однак він продовжує навчання в 11 класі закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №10 Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області, яке відповідно до довідки № 22/2 від 13.02.2024 року закінчиться 31.05.2024 року.

Оскільки ОСОБА_3 продовжує навчання в середній загальноосвітній школі, будь - якого самостійного заробітку не має і в зв`язку з проведенням Російською Федерацією військової агресії відносно України разом з позивачем та молодшим братом був вимушений виїхати до Дніпропетровської області, і наразі вимушений самостійно організовувати навчальний процес в дистанційному режимі.

Крім того, позивач не має постійного заробітку в зв`язку з переселенням до іншої місцевості, самостійно несе витрати по оплаті житлового приміщення, в якому вона тимчасово проживає з дітьми, в силу своїх можливостей підтримує задовільний стан їх здоров`я і наразі не в змозі самостійно утримувати сина ОСОБА_5 , так як на її утриманні також перебуває її молодший син ОСОБА_1 .

Зазначає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, оскільки працює та отримує дохід.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , щомісячно, до закінченням ним навчання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.

Провадження у справі відкрито 21.02.2024.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовом згодний частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 від його доходу, оскільки він є платником аліментів на утримання молодшого сина. Крім того зазначає, що позивач працює, отримує допомогу за загиблого сина та також зобов`язана утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199,200,201 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин передбачених ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При розгляді справ даної категорії позивач, як здобувач освіти повинен довести наявність потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, що підтверджується копією паспорту № НОМЕР_2 .

Згідно довідки №22/2 від 13.02.2024, виданої закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №10 Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецкої області, ОСОБА_3 є учнем 11 класу, з 01.09.2023 по 31.05.2024, з дистанційною формою навчання.

Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття відповідно до положень статті 199 СК України виникає також за наявності у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому суд зазначає, що обставини, які підлягають доказуванню повинні бути підтверджені певними доказами, які повинні надавати суду сторони.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 є повнолітнім, продовжує навчання, не працює та не має можливості в повній мірі покрити витрати, пов`язані з навчанням, у зв`язку з чим, останній потребує матеріальної допомоги.

В той же час, відповідач є працездатним, отримує заробітну плату, є платником аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

З урахуванням потрібності в матеріальній допомоги повнолітнього сина, матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів іншої дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, на час його навчання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Тому, стягнення аліментів починається з дня подачі позову, а саме з 19.02.2024 та продовжується до закінчення позивачем навчання у навчальному закладі, а саме до 31.05.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12,13,81,89, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період його навчання в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.02.2024 до закінчення ним навчання у закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 10 Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області, а саме до 31.05.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв