Провадження № 2/201/518/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 2 3).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 04.09.2023р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити правилами загального позовного провадження (а.с. 38).

Ухвалою суду від 12.12.2023р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача Маріупольську міську раду (а.с. 60).

Ухвалою суду від 12.12.2023р. витребувано від Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію (витяг з актового запису) про наявність у матері ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 , 1927 року народження, дітей (а.с. 61).

У позові ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2022р. за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспількому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), встановлений факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області.

В рішенні суду допущена описка в році народження. Відповідно до паспорту ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про те, що померла народилась в 1946 році підтверджує її РНОКПП, заповіт, складений 11.01.2017р., витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя. Виправляючи недоліки, позивачка пропустила строк подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса від 13.04.2023р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому просить суд визнати причини пропуску строку на прийняття, поважними, визначити додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Від представника позивача адвоката Гайтан К.О. (діє на підставі ордеру серії АН №1198694 від 03.07.2023р.) надійшла заява, в якій представник просила розглянути справу без її присутності. Заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 46).

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 15.09.2023р., 29.09.2023р., 27.10.2023р., 12.12.2023р., 30.01.2024р. і на 22.02.2024р. не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судової влади», оскільки останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Маріуполі (а.с. 39, 40, 42, 44, 45, 49, АДРЕСА_2 ). Про причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулась, відзиву на позов не надала.

Представник Маріупольської міської ради правом на надання відзиву не скористався (а.с. 64, 70, 76).

Отже, належним чином повідомлені про розгляд справи судом відповідачі в судові засідання повторно не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористались правом надання заперечень проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 11.01.2017р. ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Саховою М.А., зареєстрований в реєстрі за номером 192, яким усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, і на що вона при житті матиме право, як на території України так і на території інших держав, в тому числі квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18 19).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполі Донецької області (а.с. 17).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 03.08.2022р. задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспількому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Маріуполь Донецької області. Встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області. Крім того зазначено, що рішення суду допускається до негайного виконання в частині встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20 24).

В рішенні суду допущена описка в році народження ОСОБА_3 . Відповідно до паспорту ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Те, що померла народилась в 1946 році підтверджується, зокрема заповітом, складеним 11.01.2017р., витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 10 15, 18 19).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023р. виправлено описки, допущені у рішенні Бориспільського міськрайонного суду від 03.08.2022р. за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспількому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення. Вирішено вказати вірно число, місяць, рік народження ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » замість помилково вказаної « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 27 28).

29.06.2023р. видано повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_3 (а.с. 17).

Позивачка ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8 - 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. від 22.08.2023р. відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не зверталась із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, не надала доказів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 29 30).

Відповідно до листа начальника Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сагайдака В.Г., на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2023р. про витребування доказів по цивільній справі № 201/10056/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а саме, надання інформації про наявність дітей у ОСОБА_4 , 1927 року народження, Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив наступне. В ході проведення перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено:

актовий запис про народження від 06.09.1946р. № 584, складений на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Матір`ю дитини зазначено ОСОБА_8 (дата народження не вказана);

актовий запис про народження від 12.12.1956р. № 1402, складений на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Матір`ю дитини зазначено ОСОБА_4 1927 року народження.

Зазначено, що вищезазначені актові записи складені російською мовою, їх відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесені українською мовою. Станом на теперішній час, обидва примірники актових записів знаходяться на непідконтрольній території України, у зв`язку з чим підтвердити відповідність та повноту відомостей у Державному реєстрі актових записів громадян паперовим носіям - відсутня (а.с. 72).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021р. у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022р. за № 1668/39004 (зі змінами та доповненнями), вся територія Маріупольського району з 05.03.2022р. перебуває у тимчасовій окупації.

Спадкодавець була зареєстрована у м. Маріуполі Донецької області, який внаслідок військових дій окуповано.

Крім того, позивач зверталася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. При винесенні рішення по справі була допущена описка в році народження ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому позивачці довелося звертатися із заявою про виправлення описки.

Як було визначено Торгово-промисловою палатою України у листі від 28.02.2022р. за № 2024/02.0-7.1, даним листом засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022р. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022р. до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, зокрема і для фізичних осіб.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України у листі від 11.07.2022р. № 55476/37.1/32-22 «Щодо деяких питань нотаріату в умовах воєнного стану», воєнні дії є різновидом непереборної сили найбільш критичного порядку. Їх вплив на цивільні відносини часто є настільки масштабним, що норми, які регулюють розгортання таких відносин в умовах мирного часу, під час дії воєнного стану виявляються абсолютно неадекватними реаліям поточного моменту.

Водночас цивільне законодавство має внутрішній механізм гнучкої самоадаптації, наріжним каменем якої виступають загальні засади цивільного законодавства, артикульовані у статті 3 ЦКУ. Законодавець може помилятися з формулюванням окремої норми, однак практично ніколи - з принципами. Загальні засади цивільного законодавства є камертоном, за яким здійснюється перевірка «працездатності» як окремих положень цивільного законодавства, так і відповідних правозастосовчих рішень.

В обговорюваному випадку ключовими застосовними принципами є неприпустимість позбавлення права власності (пункт 2 частини першої статті 3 ЦКУ), а також справедливість, добросовісність та розумність (пункт 2 частини першої статті 3 ЦКУ).

Хоча положення про продовження строку на прийняття спадщини спочатку до кінця дії правового режиму воєнного стану, а потім до кінця дії воєнного стану, але не більше, ніж на 4 місяці, були внесені до постанови КМУ від 28.02.2022р. № 1164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» 06.03.2022р. за постановою № 209 та 24.06.2022р. за постановою № 719 відповідно, роз`яснення МЮУ в частині впливу правового режиму воєнного стану на цивільні відносини є універсальними та застосованими до широкого кола відносин, що зазнали впливу надзвичайних обставин.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018р. вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд погоджується з доводами позовної заяви про те, що визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає вказаним принципам. Враховуючи, що спадкова маса складається з квартири, яка є квартирою матері позивачки та яка визначена у заповіті, інші спадкоємці не звернулися із заявами про прийняття спадщини, визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

Водночас відмова у задоволенні позову може становити непропорційне втручанням у право особи на мирне володіння майном, невизначеність правового статусу квартири.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними і об`єктивними, що підтверджується матеріалами справи, а тому вважає доцільним для позивача визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, терміном у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

З урахуванням того, що сторона позивача не наполягає на компенсуванні понесених судових витрат, суд вважає за можливе не стягувати з відповідачів на користь позивачки сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла в місті Маріуполі Донецької області 17.03.2022р., з дня набрання законної сили рішенням суду.

Копії цього рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 01 березня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова