Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/390/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі

27 березня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Войнарівського М.М.,з участю секретаря судового засідання Пєскова В.В., вирішуючи у підготовчому судовому засіданні, питання про залишення заяви без руху у зв`язку із встановленням, після відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житло, що таку позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, -, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житло.

Вказана цивільна справа згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.02.2024року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, підготовче судове засідання у цій справі призначено на 27.03.2024 року.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Водночас застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у особи не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня вересня 2022 року у справі 910/14224/20, провадження № 12-20гс22).

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19).

Відповідно до ст. 344 ЦК України, на яку як на підставу позову посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У своїй постанові від 28.04.2020 року у справі № 552/1354/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробив висновок, що позов про визнання права власності за набувальною давністю не може заявляти особа, яка володіє ним за волею власника і завжди знала, хто є власником цього майна. Крім того, зазначена постанова також визначає можливість набуття права власності за набувальною давністю виключно за умов добросовісності, відкритості та безперервності володіння.

Також, як на підставу позову, позивач в поданій до суду позовній заяві посилається на ст.1261 ЦК України,оскільки у порядку спадкування за законом,на її думку, їй у спадок передано частину спірного майна, що була у власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У прохальній частині позовної заяви просить лише визнати право власності на частину спірного майна при цьому не зазначає який саме спосіб захисту обраний позивачем.

Крім того,звертаючись до суду з даним позовом з вимогою про визнання права власності позивач в позові в якості відповідача вказав Ольшанську селищну раду Миколаївського району Миколаївської області, при цьому у позовній заяві не зазначає та до позовної заяви не додає доказів на підтвердження того яким саме чином відповідачем порушено право позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно правил частини 1 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про визнання права власності на майно має вартісну оцінку, носить майновий характер, і розмір ставок судового збору за її подання визначається, виходячи з розміру вартості майна, про визнання права власності на яке позивач ставить вимогу.

Таким чином, всупереч вимогам пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України та пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, позивач не визначила вартості майна та не зазначила в позовній заяві ціну позову.

Крім того згідно з ч. 1, 2, 4, 5ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі абов належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Додані допозову копії документів не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, вважаються недопустимими доказами у справі.

До позовної заяви позивач додав письмові копії доказів (документів), при цьому своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення не підтвердив відповідність копій письмових доказів оригіналам.

В силу ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки судом у засіданні, тобто після відкриття провадження у цій справі, встановлено, що вищевказану заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 цього Кодексу, то слід постановити ухвалу про залишення такої заяви без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення примірника цієї ухвали.

Керуючись статтями 187, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житло, - залишити без руху та надати термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху після відкриття провадження у справі.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає визначені вимоги, то судом буде вирішуватися питання про залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 13 ст. 187 та пункту 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Войнарівський