Номер провадження: 22-ц/813/4866/24
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя доповідач), Лозко Ю.П., Кострицького В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Токарська Тетяна Валентинівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу

в с т а н о в и в:

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 11 березня 2024 року матеріали цивільної справи №523/17525/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Токарська Тетяна Валентинівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу повернув до Суворовського районного суду м. Одеси на доопрацювання.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року підлягає поверненню з наступних підстав.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня така ухвала, як ухвала повернення справи до іншого суду для доопрацювання.

Отже, ухвала суду першої інстанції про повернення справи до іншого суду для доопрацювання у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Таким чином, право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення. Аргументи учасників процесу стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі мають розглядатися судом, якому такі аргументи заявлені.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України

Такі висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17.

Упостанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18), зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Станом на час подання скаржником апеляційної скарги Приморським районним судом м. Одеси рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу не ухвалено.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Токарська Тетяна Валентинівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, підлягає поверненню скаржнику, оскільки ухвала суду про повернення справи до іншого суду для доопрацювання не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвали про повернення справи до іншого суду для доопрацювання, підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою.

Керуючись статтями 353, 357 ЦПК України, суд у складі колегії суддів

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року, повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко

В.В. Кострицький