Справа № 344/3/24
Провадження № 2/344/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

17 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Волощук Є.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 01 липня 2023 року близько 14 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 32, відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» н.з. НОМЕР_1 , в порушення Правил дорожнього руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власників зазначених транспортних засобів на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 27.09.2023 р. у справі №344/16204/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вказана постанова набрала законної сили 10.10.2023 р. Вказаними неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 спричинена матеріальна шкода. Автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач ОСОБА_1 , під час ДТП зазнав механічних пошкоджень. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №139 від 18.10.2023 р., проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 40063,56 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 83 470,32 грн. Таким чином, матеріальна шкода становить 83 470,32 гривень, які необхідно стягнути з відповідача в користь позивача а також з відповідача слід стягнути судові витрати.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв від нього не надходило.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву в якій просили розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

01 липня 2023 року близько 14 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 32, трапилась ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 , який керував на законній підставі автомобілем марки «Skoda Fabia» н.з., реєстраційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Власником автомобіля «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).

Автомобіль «Skoda Fabia» н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_4 , про що зазначено в протоколі серії ААД №419635, а під час дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власників зазначених транспортних засобів на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була (а.с.15-16).

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, КУпАП та накладено стягнення.

Обставинами, встановленими у постанові суду зазначається, що 01 липня 2023 року близько 14 год 30 хв в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 32, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 ,порушив вимоги п.2.3б), 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, в межах розгляду даної справи обставини вини ОСОБА_2 , у порушенні правил дорожнього руху доказуванню не підлягають, оскільки наявність вини в його діях вже встановлена чинним судовим рішенням, постанова набрала законної сили 10.10.2023 року.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №139 від 18.10.2023 р., проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 40063,56 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 83 470,32 грн.Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України , Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування завданих збитків.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між такими діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду) лише у випадку, якщо він доведе, що шкоду було завдано не з його вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Натомість обов`язок доказувати відсутність підстав для покладення відповідальності по відшкодуванню шкоди закон покладає на її завдавача.

З наданих суду доказів встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди і пошкодження майна позивача (автомобіля); встановлено належність пошкодженого майна позивачу, який є власником майна; встановлено, що заподіювачем шкоди (особою, що пошкодила майно позивача) є водій автомобіля ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Skoda Fabia» н.з. НОМЕР_1 - внаслідок зіткнення з яким пошкоджено автомобіль, належний позивачу; в судовому порядку встановлено вину водія ОСОБА_2 , у даній ДТП (протиправність його дій) і відповідно його вину (протиправність) в заподіянні матеріальної шкоди позивачу.

Таким чином, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України та ч. 1 ст. 1166 ЦК України, сукупність яких має застосовуватись до спірних правовідносин, що виникли з заподіяння шкоди між двома джерелами підвищеної небезпеки, у позивача виникло право вимагати від відповідача відшкодування завданої йому шкоди.

Як встановлено матеріалами справи, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована (а.с. 15). Розмір шкоди визначається за дійсною вартістю відновлювального ремонту.

Згідно п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №139 від 18.10.2023 р., проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 40063,56 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 83 470,32 грн.

Відповідно рахунку № 13 від 17.10.2023 р. та квитанції № 178439717 від 17.10.2023 р., за виконання Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 17.10.2023 р. (замовник оцінки ОСОБА_1 , виконавець суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 ) позивачем сплачено 3500 грн.

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає, що, у відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України, заподіяна майнова шкода у розмірі 83 470, 32 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Щодо стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

За змістом частин 3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому

До матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги від 02.11.2023 року, акт про обсяг наданої правової допомоги від 28.12.2023 року, в якому детально зазначено вид послуги та її вартість, копію квитанції №495818 від 02.11.2023 на суму 4000 грн., згідно договору про правову допомогу від 02.11.2023 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесено витати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн., 4000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу та 3500 грн. витрат на складання Звіту про оцінку матеріального збитку, №139, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 83470.32 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 3500 грн. витрат на складання Звіту про оцінку матеріального збитку, №139 та 858,88 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повне судове рішення складено та підписано 25 квітня 2024 року.