28.03.2024 Справа № 756/3847/24
№756/3847/24
№2-з/756/54/24
УХВАЛА

28 березня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у якому просив: витребувати від ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ; виключити запис про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 шляхом його припинення; визнати недійсним договір іпотеки від 28.12.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. та виключити запис про витребування майна з чужого незаконного володіння; визнати недійсним договір іпотеки від 28.12.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. та виключити запис про обтяження шляхом його припинення.

В обґрунтування позову вказував, що з 17.03.2006 року є власником квартири АДРЕСА_1 у якій постійно проживає та зареєстрований. У 2024 році маючи намір продати вказане помешкання, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса, який повідомив про те, що квартира була переоформлена на іншу, невідому позивачу особу - ОСОБА_3 .

За твердженням позивача він не мав жодних цивільно-правових та будь-яких інших відносин із ОСОБА_5 , тобто не укладав із ОСОБА_3 будь-яких договорів зокрема договір купівлі-продажу від 19.12.2007, хто і, де ця особа знаходиться йому невідомо.

На переконання ОСОБА_1 квартира вибула з його володіння неправомірно та поза його волею.

Окрім цього, позивачу стало відомо, що його квартира стала предметом іпотеки, на підставі договору іпотеки від 28.12.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В., номер запису в реєстрі 2409, за яким ОСОБА_3 в якості Іпотекодавця передала ОСОБА_4 у якості іпотекодержателя квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим просив про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2024 року відкрито провадження у справі.

Представником позивача до суду також подано заяву про забезпечення позову. В своїй заяві заявник вказує на те, що у відповідачів є наявні можливості розпорядитися належним йому майном до моменту набрання рішенням у цій справі законної сили. При цьому, за твердженням позивача існують обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову можу утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 у даній справі, представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 до набрання рішенням у цій справі законної сили.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Зі змісту позову, копії договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , отримав 31.10.2007 року свідоцтво про право власності та зареєстрував це право належним чином і з 08.12.2006 року зареєстрований за вказаною адресо.

При цьому, згідно витягу від 16.02.2024 року з Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.20018 року невстановлені досудовим розслідуванням особи таємно, за попередньою змовою, шахрайським шляхом, підробивши документи заволоділи квартирою у АДРЕСА_1 , чим завдали майнової шкоди у великих розмірах.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Більше того, зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того, без встановлення обставин, які можливо з`ясувати лише в межах судового засідання по суті справи, в тому числі підтвердження порушень зі сторони відповідачів.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.03.2024 року вбачається, що квартира у АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 і перебуває в іпотеці за договором позики, іпотекодержателем по якій є ОСОБА_6 .

За своєю правовою природою арешт майна не позбавляє власника права користування цим майном, при цьому накладає заборони на право ним розпоряджатися з метою його збереження.

Таким чином, з огляду на зміст позовних вимог, суд вважає необхідним та достатнім накласти арешт на квартиру у АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору іпотеки, - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 .

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РHOKПП НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РHOKПП НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.В. Шевчук