Справа№592/4864/20
Провадження №2/592/13/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Окружної прокуратури м.Суми в інтересах держави в особі Сумської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про стягнення шкоди завданої навколишньому середовищу,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь СМР 12255,15 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев, а також судовий збір.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Так, позивач зазначає, що ОСОБА_2 04.12.2018 року без спеціального дозволу, ордера, та лісорубного квитка, виданого уповноваженими органами, здійснив незаконний поруб лісу 3 сухостійних дерева порід сосни на території СМП (територія ДП «Сумське лісове господарство», квартал 55, відділ 4).

За вказаним фактом ДП «Сумське лісове господарство» ОСОБА_2 05.12.2018 року притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. ОСОБА_2 вказаний штраф сплатив 13.12.2018 року у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку ДП «Сумське лісове господарство», згідно постанови КМУ №665, від 23.07.2008 року, з урахуванням індексу інфляції по рокам, ОСОБА_2 незаконним порубом 3 дерев завдав шкоду навколишньому природному середовищу на суму 12255,15 грн.

Позивач вказує, що у даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції є Сумська міська рада, проте СМР належним чином не здійснює захист інтересів держави в частині відшкодування шкоди, заподіяної викраденням майна, оскільки заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем не вжито, позов про стягнення шкоди до суду не заявлено, та кошти до бюджету до цього часу не відшкодовано. Позивач, посилаючись на ст. 131-1 Конституції України вважав, що у нього є поважні причини, необхідні і достатні для представництва інтересів держави у цьому випадку. Сумською місцевою прокуратурою на адресу СМР спрямовано листи про вжиття заходів щодо примусового стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою лісу гр.-ном ОСОБА_2 , однак Департаментом інфраструктури міста СМР надіслано лист щодо непред`явлення ними позовних вимог до відповідача у зв`язку із відсутністю коштів на сплату судового збору, та зазначено про відсутність заперечень стосовно пред`явлення позивачем вказаного позову.

На підставі вищевикладеного представник позивача просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача вказані суми шкоди, а також судовий збір.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, вважав їх такими, що підлягають задоволенню. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх такими, що не підлягають задоволенню, надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що незаконної порубки дерев не здійснював, всю деревину отримував згідно наявних у нього ТТН-ліс від 09.11.2018 та 06.12.2018.

Представник третьої особи Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» - Черненко Д.О. позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, стягнути з відповідача суму заподіяної шкоди.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи у повному обсязі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається наступне.

Стосовно відповідача ОСОБА_2 ДП «Сумське лісове господарство» було складено протокол про адміністративне правопорушення № 000028 від 04.12.2018 року за ст. 65 КУпАП, згідно якого: «о 11.30 годин 04.12.2018 року у Сумському лісництві, кв. 55, в. 4, ОСОБА_2 самовільно спилив три сухостійні сосни діаметром 39,40,40, біля шийки кореня в корі. В наслідок порушення вимог лісового законодавства державі заподіяна шкода спилюванням дерев у кв. 55, в.-4, в наслідок пошкодження дерев до ступеня припинення їх росту у кількості 3 (три) сосни сухостійних. У особи, яка притягується до адміністративної відповідальності виявлені та вилучені дрова соснові, діаметром 18см. 4,1 м., діаметром 24 см. 2,24 м., діаметром 28 см. 2,45, діаметром 24 см. 2,65 м., діаметром 24 см. 2,3 м., діаметром 22 4м., діаметром 20 см. 2,75 м., діаметром 22 см. 3,1м., діаметром 26см. 2,77 м., діаметром 27 см. 2,6м., діаметром 29 см. 2,65 м., діаметром 28см. 2,82 м., діаметром 29 см. 3,36 м. (т.1, а.с.9-10).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 000041 від 05.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. 00 коп. (т.1 а.с. 12).

Згідно квитанції від 13.12.2018 року відповідачем ОСОБА_2 сплачено штраф у сумі 85 грн. 00 коп. за вказаної вище постановою (т.1 а. с. 13).

До матеріалів справи відповідачем ОСОБА_2 разом із відзивом на позовну заяву додано копії Товарно-Транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія СМБ № 092078 від 09.11.2018 року, №092079 від 09.11.2018 року, №042053 від 06.12.2018 року, №042054 від 06.12.2018 року (т.1 а.с. 37-49).

Відповідач у своїх поясненнях, доданих до матеріалів справи (т.1 а.с.37-42, 213-216) та наданих суду у судовому засіданні, не заперечував проти того, що ним було спиляно 3 сухостійних сосни, однак відповідач стверджував, що сказану деревину ним було спиляно згідно наявних в нього на час спилу, та наведених вище ТТН.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що відповідач неодноразово користувався послугами ДП «Сумське лісове господарство» (правонаступник - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Сумське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»), по придбанню та заготівлі деревини для опалення власної оселі, що підтверджується матеріалами справи та наданими поясненнями.

Сторона позивача стверджує про порушення відповідачем ОСОБА_2 законодавства про охорону навколишнього природного середовища та Лісового кодексу України, та вважає що діями відповідача, а саме порубкою 3 сухостійних дерев сосни, завдано шкоду навколишньому природному середовищу на суму 12255,15 грн., приводячи відповідні розрахунки (т.1 а.с. 7, 138).

Суд не може повністю погодитися з думкою сторони позивача в цій частині з огляду на таке.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища », завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичого фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Статтею 5 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з ст. 107 ЛК України , підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів КП №0004202, провадження у якому було закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, що були додані до матеріалів даної справи, вбачається, що 02.12.2018 року у відповідача ОСОБА_2 органами поліції було проведено огляд. З протоколу огляду місця події від 02.12.2018 року серед іншого вбачається, що 02.12.2018 року у відповідача ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено деревину (колоди) сосни свіжого спилу, «сухостой», 6 колод на повозці та 2 біля неї, загальним об`ємом, згідно протоколу огляду - 1,8 м3. Крім того, відповідно до розписки помічника лісничого Сумського лісництва ОСОБА_4 від. 02.12.2018 року ним отримано від слідчого Сумського ВП ОСОБА_5 на зберігання вісім колод сосни звичайної сухостій), об`ємом 1,09м3, які були вилучені з домогосподарства по АДРЕСА_1 . (матеріали КП 0004202, а.с. 11-18).

Представник третьої особи ДП «Сумське лісове господарство» (правонаступник - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України») ОСОБА_3 в судовому засіданні серед іншого зазначав, що бувають випадки, коли у виписаній ТТН на отримання лісоматеріалу відмітка про отримання робиться до фактичної передачі особі лісоматеріалу, про що також у своїх поясненнях зазначав і відповідач ОСОБА_2 .

З вказаного вище протоколу огляду місця події від 02.12.2018 року, наявного в матеріалах КП №0004202, як вже зазначалося, вбачається, що у відповідача ОСОБА_2 було виявлено і вилучено загалом 1,8м3 деревини (колод сосни сухостійної), - 1.4 м3 на гужовій повозці, та 0.4 біля неї. Згідно згаданої вище розписки помічника лісничого Сумського лісництва ОСОБА_4 , ним отримано на зберігання деревину загальним об`ємом 1,09м3, тоді як з наданих суду, та наявних в матеріалах справи ТТН-ліс (серія СМБ № 092078 від 09.11.2018 року, №092079 від 09.11.2018 року (т.1, а.с. 37-49) вбачається, що згідно кожної з наведених ТТН відповідач мав отримати деревину у кількості 0.825 м3, тобто загалом 1,68 м3.

Враховуючи пояснення представника третьої особи ДП «Сумське лісове господарство» (Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України») ОСОБА_3 про наявність випадків отримання споживачами деревини після фактичного фіксації вказаної обставини у відповідній ТТН, а також відповідача ОСОБА_2 , беручи до уваги кількість вилученої деревини у відповідача згідно протоколу огляду від 02.12.2018 року, а також кількість переданої на зберігання помічнику лісничого Сумського лісництва Рубан Я.В., суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази того факту, що вилучена у відповідача деревина була отримана ним за відсутності відповідних документів.

Не ставлячи під сумнів законність протоколу про адміністративне правопорушення № 000028 від 04.12.2018 року та постанови ДП «Сумське лісове господарство» про накладення адміністративного стягнення № 000041 від 05.12.2018 року (т.1 а.с.9-10, 12), суд звертає увагу на численні неточності у вказаних документах, а саме у згаданому протоколі серед іншого відображено буквально наступне: «о 11.30 годин 04.12.2018 року у Сумському лісництві, кв. 55, в. 4, ОСОБА_2 самовільно спилив три сухостійні сосни діаметром 39,40,40, біля шийки кореня в корі. В наслідок порушення вимог лісового законодавства державі заподіяна шкода спилюванням дерев у кв. 55, в.-4», тоді як згідно протоколу огляду місця події, наявного в матеріалах КП №0004202, тоді як деревину у відповідача було виявлено і вилучено 02.12.2018 року, тобто за 2 дні до описаних у протоколі подій. В матеріалах справи відсутні інші документи, яки б підтверджували факт вилучення деревини у відповідача саме 04.12.2018 року. З протоколу про адміністративне правопорушення № 000028 від 04.12.2018, постанови про адміністративне правопорушення №000041 від 05.12.2018 року можливо зробити однозначний висновок лише про факт порушення відповідачем ОСОБА_2 встановленого порядку отримання деревини (спиляння самостійно, замість отримання у ДП «Сумський лісхоз»), що не є безумовним підтвердженням факту спричинення матеріальної шкоди у заявленому у позові розмірі, оскільки як стверджує відповідач Білаш, та як вказано у протоколі від 04.12.2018 року, він «само заготовив» вказану деревину, маючи відповідні документи на її отримання у ДП «Сумський лісхоз».

Факт сплати відповідачем штрафу згідно постанови від 04.12.2018 року на думку суду не може слугувати безумовним підтвердженням спричиненої матеріальної шкоди у заявленому розмірі.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні як, в цілому, так і кожного доказу окремо, суд прийшов до висновку, що наявні в матеріалах справи документи не дають можливість зробити однозначний висновок про доведеність спричиненої відповідачем ОСОБА_2 матеріальної шкоди у заявленому розмірі, а тому у задоволенні позову Окружної прокуратури м. Суми в інтересах держави в особі Сумської міської до ОСОБА_2 , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про стягнення шкоди, завданої навколишньому середовищу належить відмовити із викладених вище підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд на підставіст.141 ЦПК України вважає за необхідне залишити судові витрати по справі за позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 4, 12, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні позову Окружної прокуратури м.Суми в інтересах держави в особі Сумської міської ради щодо стягнення з ОСОБА_2 12255,15 грн шкоди завданої навколишньому середовищу незаконною порубкою дерев.

Позивач - Окружної прокуратури м.Суми, м.Суми, вул.Г.Кондратьєва, 79.

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Третя особа - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9-А, .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2024 року.

Суддя Г.Ю. Корольова