Справа № 143/1/24
УХВАЛА

Іменем України

02.01.2024 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Непомнющого Олександра Миколайовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

Встановив:

До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якого діє адвокат Непомнющий Олександр Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість в розмірі 84280 грн. 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн. 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073 грн. 60 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати, а саме судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536 грн. 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати, а саме витрати на проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш імовірної ринкової вартості земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:1588, площею 0,069 га ( АДРЕСА_1 ) в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Непомнющим О. М. до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:1588, площею 0,069 га ( АДРЕСА_1 ), яка належить ОСОБА_2 на підставі права приватної власності, розмір частки 1/1.

В обґрунтування заяви зазначив, що 24 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики на загальну суму 84280 грн. 00 коп., яку відповідач у обумовлений договором строк не повернув, у зв`язку з чим у нього перед позивачем з`явилась заборгованість на вищезазначену суму.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна фізична особа ОСОБА_2 володіє на підставі права приватної власності земельною ділянкою загальною площею 0,069 га, кадастровий номер :02:001:1588.

В телефонних розмовах відповідач повідомив позивача про те, що не збирається повертати борг за договором позики, а наявне у нього майно збирається переоформити на близьких родичів та таким чином має намір уникнути від належної цивільної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен враховувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як вбачається зі змісту заяви представник позивача просить вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:1588, площею 0,069 га ( АДРЕСА_1 ), яка належить ОСОБА_2 на підставі права приватної власності, розмір частки 1/1.

В переліку документів, що додаються до позовної заяви та заяви про забезпечення позову, зазначено, що, серед іншого, до них додається Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, індексний номер інформації 354373862 від 14.11.2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, номер відомостей про речове право: 36422845, дата державної реєстрації 06.05.2020.

Натомість, як вбачається з акту № 1 про відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) від 02.01.2024 року Погребищенського районного суду Вінницької області, складеного старшим секретарем суду Хамандяк Р. Р., секретарем суду Трофимчук К.В та діловодом суду Іванютою Л.В., при отриманні позовної заяви через систему «Електронний суд» в позовній заяві та в заяві про забезпечення позову не виявлено вказаної в додатках Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, індексний номер інформації 354373862 від 14.11.2023 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, номер відомостей про речове право: 36422845, дата державної реєстрації 06.05.2020.

Отже, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Непомнющим О.М. не надано доказів належності відповідачу майна, на яке пропонується накласти арешт, а відтак не обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог та не наведено переконливих доводів, які свідчили б про те, що не вжиття заходів забезпечення позову у запропонований ним спосіб, а саме накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі за умови задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Непомнющого Олександра Миколайовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя