Справа № 275/842/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області,Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», про скасування державної реєстрації та припинення речових прав на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», про скасування державної реєстрації та припинення речових прав на земельну ділянку, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 786221, виданого 20.04.2007 року Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області, йому на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим № :10:000:0069 розміром 3, 6822 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. В червні 2023 року з метою проведення реєстрації речових прав на зазначену земельну ділянку позивач звернувся з заявою та відповідними документами до державного реєстратора прав на нерухоме майно, від якого 06 червня 2023 року отримав відмову у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав наявна інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку за іншою особою. Згідно даних Державного земельного кадастру про земельну ділянку 10.12.2008 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим № :10:000:0069, як землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Позивач зазначив, що оскільки він як власник спірної земельної ділянки з кадастровим № :10:000:0069 не має можливості зареєструвати своє право на зазначену земельну ділянку, це порушує його право на володіння, користування та розпорядження зазначеною земельною ділянкою. Також вважає, що формуванням та внесенням відомостей до Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки з кадастром номером :10:000:0069 із зазначенням власником земельної ділянки ОСОБА_2 порушено його право власності на вказану земельну ділянку.

Просив суд скасувати державну реєстрацію на земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0069, як землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, що розташована на території БрусилівськоїОТГ Житомирської області, та припинити речові права ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку з припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2023 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та справу було призначено до судового розгляду.

Відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , за змістом якого відповідач позовні вимоги не визнав, та зазначив, що 10 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ним в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 було укладено договір міни земельних ділянок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою Н.Р., реєстровий номер 1569. Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що ОСОБА_1 міняє належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3, 6822 га, яка розташована: Житомирська області Брусилівській район, Ставищенська с/р, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0069, на земельну ділянку площею 0, 1300 га на АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер :01:005:010, яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Відповідно до пункту 1.2. договору в результаті міни ОСОБА_1 набуває право власності на земельну ділянку площею 0, 1300 га, яка розташована на АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер :01:005:0109; ОСОБА_2 набуває право власності на земельну ділянку площею 3, 6822 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилівській район, Ставищенська с/р, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:000:0069.Обмін земельними ділянками відбувається з проведенням доплати з боку ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 404 000 грн., що за курсом Національного банку України на 10 грудня 2007 року складає 80 000 доларів США (пункт 4.1. договору). Пунктом 4.3. вказаного договору визначено, що доплата в повному розмірі проведена ОСОБА_2 готівкою до підписання цього договору. Підписання цього договору з боку ОСОБА_1 буде свідчити про те, що доплата проведена повністю та про відсутність претензій ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Згідно з пунктом 5.3. договору ОСОБА_1 стверджує, що він не визнаний недієздатним чи обмежено дієздатним; усвідомлює значення своїх дій та може ними керувати; укладення цього договору відповідає його інтересам; волевиявлення є вільним і відповідає його внутрішній волі; відсутній фізичний та/або психічний тиск з боку будь-як особи; договір містить всі істотні умови, які є для нього вигідними, зрозумілими, відповідають реальним домовленостям; укладення цього договору не є результатом впливу тяжких обставин; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому; він володіє українською мовою в обсязі, достатньому до повного розуміння сутності договору; на момент підписання цього договору його активи під податковою заставою не перебувають, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкову заставу, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацької Н. А. 10 грудня 2007 року. Відповідно до пункту 5.8. договору кожна із сторін цього договору гарантує, що вся інформація та документація, що стосується відчужуваних ними земельних ділянок та ними надана, є дійсною, чинною і отриманою згідно чинного законодавства. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 вважає, що зі змісту укладеного правочину чітко випливає, що ОСОБА_1 діяв особисто, був дієздатним та усвідомлював значення своїх дій, його особу було перевірено у встановленому законом порядку, йому було роз`яснено правові наслідки, пов`язані з укладенням правочину; укладення договору міни відповідало дійсному волевиявленню сторін. За таких обставин відповідач вважає, що на спірну земельну ділянку ним набуто право власності у встановленому законом порядку. Також вказав, що 10 грудня 2008 року ним отримано державний акт серії ЯЕ № 739613, виданий 10 грудня 2008 року Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області, на право власності на земельну ділянку площею 3, 6822 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилівській район, Ставищенська с/р, цільове призначення земельної ділянки: для комерційного використання, кадастровий номер :10:000:0069. Відповідач вважає, що внесенням до Державного земельного кадастру відомостей про нього як власника спірної земельної ділянки жодних прав позивача не порушено, а тому просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Позивачем ОСОБА_1 було подано відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 , згідно якого позивач зазначив, що будь-яких договорів міни між ним та відповідачем не укладалося та ним особисто не підписувалося. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України, чинного на час укладання договору міни, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що договір міни фактично ототожнюється з договором купівлі - продажу земельної ділянки, то він при укладенні даного договору мав би віддати свій державний акт на земельну ділянку з кадастровим № :10:000:0069 набувачу зазначеної земельної ділянки, однак на даний час оригінал державного акту, на підставі якого було вчинено, згідно договору, міну земельних ділянок, знаходиться у позивача, що, на його думку, підтверджує, що ніякого договору між сторонами у справі не укладалося і міни земельних ділянок не відбувалося. Крім того, позивач зазначив, що згідно копії державного акту серії ЯЕ № 739613, яку долучено до відзиву, відповідачу по справі ОСОБА_2 зазначений державний акт було видано на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області, з чого можна зробити висновок про те, що ОСОБА_2 набув право власності на зазначену земельну ділянку за розпорядженням органу державної влади, а не на підставі проведення міни земельних ділянок. З наведених вище підстав позивач вважає, що підстави, з яких відповідач по справі просить відмовити в задоволенні позову, не можуть бути прийняті судом як належні докази.

Ухвалою суду від 18.10.2023 за клопотанням відповідача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», оскільки спірна земельна ділянка є предметом договору іпотеки та іпотекодержателем є вказаний банк.

Також ухвалою суду від 18.10.2023 за клопотанням відповідача судом витребувана у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маловацької Н.А. належним чином завірена копія договору міни від 10.12.2007, укладеного між сторонами; з Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області витребувані відомості щодо документів, на підставі яких за відповідачем зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

Крім того ухвалою суду від 14.02.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що жодного договору міни він з відповідачем не підписував, спірна земельна ділянка належить йому, що підтверджується наявністю в нього оригіналу державного акта про право власності на неї.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій заперечував щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, жодних клопотань до суду не подавали.

Суд, дослідивши позовні вимоги ОСОБА_1 , докази, якими вони підтверджуються, а також доводи, викладені у відзиві відповідача ОСОБА_2 , встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області № 72 від 12.03.2007 ОСОБА_1 було передано у власність земельну ділянку, розташовану на території Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, площею 3, 6822 га, з кадастровим номером :10:000:0069 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 786221 ( а.с. 6).

Також судом встановлено, що 10.12.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір міни земельних ділянок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою Н.А., згідно якого ОСОБА_1 поміняв належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3, 6822 га, з кадастровим номером :10:000:0069 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0, 1300 га з кадастровим номером :01:005:0109 та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану в с. Юрів Макарівського району Київської області. При цьому відповідно до п. 4 1 вказаного договору обмін земельними ділянками відбувся з доплатою з боку ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 404 000 гривень, що за курсом НБУ станом на день укладення договору становило 80 000 доларів США (а.с. 70-73).

З тексту вказаного договору випливає, що нотаріусом було встановлено особи сторін договору, в тому числі й ОСОБА_1 , його дієздатність була перевірена.

Крім того, судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області № 457 від 05.12.2008 ОСОБА_2 було видано державний акт серії ЯЕ № 739613 на право власності на земельну ділянку площею 3, 6822 га, розташовану на території Ставищенської с/р Брусилівського району Житомирської області, з кадастровим номером :10:000:0069, однак зі зміненим цільовим призначенням, а саме для комерційного використання (а.с. 84).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

У відповідності зі ст. 1 ЗУ «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, позивач ОСОБА_1 стверджує, що він є власником земельної ділянки площею 3, 6822 га, з кадастровим номером :10:000:0069 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ставищенської с/р Брусилівського району Житомирської області, та не має можливості зареєструвати своє право на зазначену земельну ділянку, а тому вважає, що відповідачем ОСОБА_2 , за яким зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, порушено його право на вільне володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 було відчужено вказану земельну ділянку на користь відповідача 10.12.2007 за нотаріально посвідченим договором міни.

Тобто відповідач ОСОБА_2 на законних підставах володіє на праві власності спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :10:000:0069, а тому підстав для скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки та припинення речових прав ОСОБА_2 на неї суд не вбачає.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неукладення ним договору міни земельних ділянок, за яким право власності на спірну земельну ділянку набув відповідач, оскільки належних та допустимих доказів недійсності вказаного договору позивачем не надано.

Сам по собі факт наявності в позивача оригіналу державного акту про право власності на спірну земельну ділянку про недійсність вказаного договору міни земельних ділянок не свідчить та висновків суду не спростовує. Більш того п. 8.2 договору міни спірної земельної ділянки передбачено, що зазначений договір є підставою для видачі новому власнику державного акту на право власності на земельну ділянку.

Також не впливає на висновки суду доводи позивача щодо видачі відповідачу державного акту на спірну земельну ділянку на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області № 457 від 05.12.2008, а не на підставі договору міни, оскільки за договором міни відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0069 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, тоді як державний акт серії ЯЕ № 739613 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0069 був виданий відповідачу на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області після зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки, а саме для комерційного використання.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити.

На підставі викладеного, ст. 152, 158, 202 ЗК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», про скасування державної реєстрації та припинення речових прав на земельну ділянку, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ О.С. Данилюк