Справа № 727/1240/24
Провадження № 2-о/727/77/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Рудій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів задовольнити у повному обсязі,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заяву обґрунтовано тим, що передивляючись документи з метою подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення їй пенсії, помітила, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 існує помилка у імені по батькові, а саме, « ОСОБА_2 » хоча вірним по батькові є « ОСОБА_3 » у дипломі НОМЕР_2 технічного училища; 5 м Чернівці її ім`я по батькові зазначено на російській мові « ОСОБА_2 » тобто відповідає імені та по батькові яке вказано у свідоцтві про народження, аналогічні по своєму напису невідповідність у написанні прізвища, також є і в дипломі про освіту трудовій книжці та свідоцтві про укладення шлюбу.

Розбіжності та помилки в документальних записах імені по батькові виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовному перетворені, що є типовою девіацією в умовах Українсько-російської двомовності, а також орфографічної помилки в силу відмінювання імені по батькові безпосередньо працівниками, що вносили у вищеописані документи відомості про її їм`я по батькові.

У зв`язку з чим, просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про народження серіїї НОМЕР_1 від 26 березня 1963 року, диплому НОМЕР_2 від 16 липня 1981 року, трудової книжки серії НОМЕР_3 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23 травня 1986 року.

06.02.2024 ухвалою суду заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій остання просила справу розглянути без її участі. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак від них до суду надійшло клопотання, згідно якого просять суд розглянути справу у їх відсутність, вирішення вимог заяви залишають на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією паспорту серії НОМЕР_5 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 29.04.1998 року повне прізвище, ім`я та по-батькові заявниці значиться як « ОСОБА_1 ». Відповідно до запису в графі сімейний стан, заявник перебуває в зареєстрованому шлюбу з 23 травня 1986 року, зазначене підтверджує зміну прізвища заявниці.

Також відповідно до свідоцтва про шлюбу серії від 23.05.1986 прізвище ім`я по батькові заявниці зазначається « ОСОБА_4 » зазначений запис здійснений російською мовою.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 22.01.2024 року було відмовлено заявниці в призначенні пенсії за віком, оскільки по батькові в трудовій книжці та у свідоцтві про шлюб не відповідає паспортним даним заявниці.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Встановлення факту належності документів дозволить в подальшому заявниці реалізувати своє право на нарахування пенсійних виплат.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності ряду документів, а саме: свідоцтва про народження серіїї НОМЕР_1 від 26 березня 1963 року, диплому НОМЕР_2 від 16 липня 1981 року, трудової книжки серії НОМЕР_3 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23 травня 1986 року.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності документів.

Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить свідоцтво про народження серіїї НОМЕР_1 від 26 березня 1963 року, диплом НОМЕР_2 від 16 липня 1981 року, трудова книжка серії НОМЕР_3 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23 травня 1986 року.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дозволить в подальшому заявниці реалізувати своє право на нарахування пенсійних виплат, а відтак суд вважає заяву заявниці обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81, 223, 258, 259, 263-265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданий 26 березня 1963 року, Довжовецькою сільською радою, Новоселицького району, Чернівецької області.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , диплому НОМЕР_2 технічного училища № 5, м. Чернівці від 16 липня 1981 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , трудової книжки НОМЕР_7 .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , свідоцтва про укладення шлюбу від 23 травня 1986 року серії НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя П.С. Гавалешко