Справа № 175/582/21
Провадження № 2/202/36/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєльченко Л.А., за участі секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в спрощеному проваджені цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з цим позовом до відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 року цивільну справу за позовом АТ «Альфа-Банк» передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2021 року прийнято позовну заяву АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року, постановленою в судовому засіданні, визначено вважати позивачем у справі Акціонерне товариство «Сенс Банк» у зв`язку зі зміною назви на підставі протоколу позачергових зборів загальних акціонерів АТ «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022 року (а.с. 227т.1).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2023 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 229 т.1).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2024 року провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням із експертної установи матеріалів справи з висновком експерта (а.с. 250 т.1).

В обґрунтування позову зазначено, що між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 15.02.2008 року було укладено договір кредиту №2004.

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків останнього став АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 74 000,00 доларів США, за умовами котрого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 74 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10.02.2018 року на споживчі потреби з встановленням іпотеки.

Відповідно до договору відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту.

Зазначено, що позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит. В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 21.01.2021 року має заборгованість за кредитом у розмірі 69 587,19 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості.

У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 69 687,19 доларів США та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п.10 ст.265 ЦПК України.

Під час судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги. Просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник, адвокат Мельник В.В., позовні вимоги не визнали. Заперечуючи проти позову, позивач зазначив, що не укладав і підписував договір кредиту №2004 від 15.02.2008 року.

Крім того, зазначає, що відповідно до п.3.1. договору кредиту №2004 від 15.02.2008 року, кредитор зобов`язаний: протягом одного робочого дня від дати набрання чинності договорами, визначеними п.1.3. цього договору за умови виконання позичальником своїх обов`язків, передбачених п.3.3.1., 3.3.15. цього договору, відкрити позичальнику в Жовтневому відділенні Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» позичковий рахунок № НОМЕР_1 та видати позичальнику готівкові кошти в сумі кредиту в порядку, визначеному цим договором в такі строки: у разі надання позичальником заяви на одержання готівки протягом операційного часу кредитора в день надання; у разі надання позичальником заяви на одержання готівки після закінчення операційного часу кредитора не пізніше наступного робочого дня. Проте позивач в обґрунтування позовних вимог не надав суду допустимих та належних доказів, що підтверджують факт отримання ним, ОСОБА_1 , кредитних коштів, а саме: первинних документів на одержання готівки від позичальника, котра за договором є підставою для видачі грошових коштів; доказів відкриття позичкового рахунку № НОМЕР_1 , з котрого мали видаватися готівкові грошові кошти; доказів укладення іпотечного договору згідно п.1.3. договору (умова видачі готівки), тобто всіх належних доказів, котрими підтверджуються підстави виникнення заборгованості у відповідача та поточна наявність такої заборгованості і її фактичний розмір, або будь-яких інших документів, що підтверджували б факт визнання ним такого боргу перед АТ «Укрсоцбанк».

Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до договору кредиту №2004 від 15.02.2008 року, ОСОБА_1 отримав в АТ «Укрсоцбанк» кредит у розмірі 74 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10.02.2018 року на споживчі потреби з встановленням іпотеки.

Згідно цього договору відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту.

Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків останнього є АТ «Альфа-Банк» (а.с.13).

На підставі протоколу позачергових зборів загальних акціонерів АТ «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022 року змінило назву на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №675-23 від 07.12.2023 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №175/528/21, підпис від імені ОСОБА_1 в договорі кредиту, укладеного між АТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 15.02.2008 року за №2004, у розділі 8 «Реквізити та підписи сторін» Сторона 2 в графі «Позичальник» Фізична особа біля слів « ОСОБА_1 » - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису. Підпис від імені ОСОБА_1 : в додатку до Договору кредиту від 15.02.2008 року №2004 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту» в графі «Позичальник»; в згоді фізичної особи суб`єкта кредитної історії від 15.02.2008 року в графі «Суб`єкт кредитної історії підпис ПІБ»; в запиті на отримання кредиту АКБ «Уксоцбанк» від 28.01.2008 року в графі «Підпис Позичальника»; в Анкеті клієнта фізичної особи в графі «Куратор рахунку»; в Анкеті позичальника від 28.01.2008 в графі «Підпис»; в Анкеті-опитувальнику клієнта фізичної особи від 28.01.2008 в графі «Підпис клієнта» - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису (а.с. 232-247 т.1).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до положень статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

В той же час, згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як визначає стаття 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як випливає з висновку судової почеркознавчої експертизи №675-23 від 07.12.2023 року, ОСОБА_1 договір кредиту за №2004 від 15.02.2008 року не підписував. Даний договір підписаний іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає слушними твердження відповідача про те, що він не укладав договір кредиту №2004 від 15.02.2008 року з позивачем, грошові кошти за цим договором не отримував.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про недоведеність і безпідставність позовних вимог і відмовляє у їх задоволені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Акціонерному товариству «Сенс Банк» у позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.