Справа № 544/3022/23
пров. № 2/544/187/2024
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 березня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22.12.2023 звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні позивача.

Позивач вказувала, що після розірвання шлюбу рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина до досягнення повноліття. 19.11.2023 сину виповнилося 18 років і закінчився термін, до якого колишній чоловік повинен платити аліменти на його утримання. З 01.09.2023 син навчається у вищому навчальному закладі, тому відповідач зобов`язаний утримувати сина до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2027 року. Також відповідач вказувала, що навчання сина здійснюється на платній основі, відповідно до договору вартість освітньої послуги за І семестр 2023-2024 навчального року навчання складає 16000 грн, яка була сплачена позивачем. Окрім того, позивачем було сплачено 4000 грн за проживання сина у гуртожитку за вказаний період.

Тому вважає, що половина сплачених коштів на суму 10000 грн підлягає стягненню з відповідача як додаткові витрати на дитину.

В поданій до суду позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, до 30.06.2027. Просила також стягнути з відповідача половину додаткових витрат на дитину в сумі 10 000 грн.

У подальшому позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 20 000 грн як додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (навчанням у ВНЗ). Зазначила, що нею було додатково сплачено за навчання сина за 2 семестр 2023-2024 навчального року в сумі 16000 грн та 4000 грн за проживання в гуртожитку до 30.06.2024 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн щомісяця до закінчення сином навчання.

Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що його рівень його доходів унеможливлюють стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. При цьому не заперечував, що добровільно надає сину кошти за потреби та має можливість щомісячно надавати його допомогу у розмірі 3500 грн.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 у судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Не заперечував тих обставин, що батько періодично надає йому матеріальну допомогу за потреби, проте в основному він знаходиться на повному утриманні матері. Крім витрат на навчання та проживання у гуртожитку, в середньому він має потребу в коштах на місяць близько 4000 грн. ( це витрати на одяг, підручники, харчування та проїзд додому).

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є позивач ОСОБА_1 (а.с.4-5).

ОСОБА_3 досягнув повноліття, але навчається, станом на час звернення до суду з позовом є здобувачем вищої освіти 1 курсу факультету комп`ютерних наук та технологій Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації, денна форма навчання, контракт, термін закінчення навчання 30.06.2027 (а.с. 6-7).

Відповідно до договору вартість освітньої послуги за І семестр 2023-2024 навчального року навчання складає 16 000 грн, яка була сплачена позивачем (а.с.7). Окрім того, позивачем було сплачено 4000 грн за проживання сина у гуртожитку за вказаний період (а.с.8-10).

Позивачем було додатково сплачено за навчання сина 29.01.2024 за 2 семестр 2023-2024 навчального року в сумі 16000 грн та 25.01.2024 - 4000 грн за проживання в гуртожитку до 30.06.2024 року (а.с.33 ).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Повнолітній син сторін навчається, будь-якого доходу не має (зокрема він не отримує стипендію), не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, він перебуває на повному утриманні матері, не досяг 23 років і потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача відповідного утримання.

Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище сторін по справі, які є підприємцями та офіційно отримують дохід (а.с.26,27,33), з урахування доводів відповідача, який зазначив, що добровільно надає сину кошти на його утримання в розмірі близько 3500 грн щомісяця, приходить до висновку, що у відповідача є можливість надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі ( з огляду на нестабільний щомісячний рівень його доходів) в сумі 3500 грн. При цьому суд не встановив наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина.

Тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина підлягають задоволенню.

Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

З огляду на зазначене аліменти на повнолітню дитину слід стягнути, починаючи 22.12.2023.

При вирішенні позовних вимог про стягнення 20 000 грн як додаткових витрат на оплату навчання сина, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року в справі № 6-1296цс15. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суми в розмірі 10 000 грн, як витрат, пов`язаних з навчанням повнолітнього сина, заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми в розмірі 10 000 грн (сплачених за 1 семестр навчального 2023-2024 року) додаткових витрат на навчання неповнолітньої дитини, суд виходить з такого.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що позивачем зазначені витрати дійсно понесені, такі витрати зумовлені особливими обставинами, зокрема необхідністю навчання дитини.

Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування додаткових витрат на утримання дитини підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 10000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1073 грн.

Керуючись ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 280-283, 352, 430 ЦПК України, на підставі ст. 182, 199 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн щомісячно, починаючи з 22.12.2023 і до закінчення сином навчання - 30 червня 2027 року.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , частину понесених додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення с уду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 19.03.2024.

Суддя О.О.Сайко