КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8274/2024
справа №368/101/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Закаблук О.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора шляхом стягнення заборгованості,-

встановив:

У січні 2023 року АТ "Райффайзен Банк" звернулось до суду з позовом про захист порушеного права кредитора шляхом стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" достроково заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" №014-RO-82-34334631 від 23 серпня 2019 року у сумі 130 855,13 гривень.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 19 травня 2023 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора шляхом стягнення заборгованості закрито на підставі пункту 2 частини 2 статті 200, пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, АТ "Райффайзен Банк" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права.

Вказує, що 11 січня 2023 року АТ "Райффайзен Банк" подано позовну заяву до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора шляхом стягнення заборгованості.

09 травня 2023 року банком до Кагарлицького районного суду Київської області подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду та повернення сплаченого позивачем судового збору.

Вказує, що в заяві банку від 09 травня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду зазначено, що спір між сторонами, який був підставою для звернення з позовом до суду, врегульований у позасудовому порядку. Враховуючи той факт, що підставою для звернення з позовною заявою до суду є наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, отже твердження суду першої інстанції, що заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена не відповідає дійсності, оскільки кредит відповідачем не погашено в повному обсязі, а лише сплачено прострочену заборгованість.

Звертає увагу, що банком до суду першої інстанції у передбачені чинним законодавством України строки подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, однак всупереч вимогам Цивільного процесуального кодексу України 19 травня 2023 року суддею Кагарлицького районного суду Київської області постановлено ухвалу про закриття провадження у цивільній справі.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 травня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов АТ "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Закривши провадження у справі, суд першої інстанції вказав, що з письмового клопотання представника позивача убачається, що станом на 16 травня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, що свідчить про відсутність предмету спору. Суд зробив висновок, що у такому разі слід вирішити питання про закриття провадження у справі.

Суд також зазначив, що процесуально позбавлений можливості залишити позов без розгляду за клопотанням представника в основному судовому засіданні (після проведеного підготовчого), суд має процесуальну можливість або провести слухання справи та винести судове рішення, або про задоволення позову, або про відмову від позову, а в разі відсутності предмету спору, суд закриває провадження у справі, що суд в даному випадку і здійснює.

Установлено, що у січні 2023 року АТ "Райффайзен Банк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості (а.с.1-5).

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 41-42).

Відповідно до даних довідки від 22 березня 2023 року у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальними приладами не здійснювалось. Зазначено, що судом проведено підготовче судове засідання та на підставі пункту 3 частини 2 статті 200 ЦПК України постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 50).

Згідно даних довідки від 21 квітня 2023 року судове засідання у справі відкладено на 19 травня 2023 року (а.с. 56).

16 травня 2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява АТ "Райффайзен Банк" про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що спір між сторонами врегульовано у позасудовому порядку, повернення сплаченого позивачем судового збору (а.с. 65).

19 травня 2023 року Кагарлицький районний суд Київської області постановив ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору (а.с. 69-72).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) відступив від висновку, сформульованого у зазначених постановах, конкретизувавши його таким чином: закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20).

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, дійшов висновку про закриття провадження мотивуючи тим, що у справі відсутній предмет спору.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду з таких підстав.

З матеріалів справи установлено, що позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Подання заяви позивача про залишення позову без розгляду не свідчить про відсутність предмету спору, як помилково уважав суд першої інстанції.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на передчасність висновків суду першої інстанції в тій частині, що станом на 16 травня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять.

Зазначення позивачем того факту, що спір урегульовано у досудовому порядку не свідчить про відсутність заборгованості.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За встановлених обставин, суд першої інстанції мав керуватися положенням статті 257 ЦПК України, а не 255 ЦПК України, оскільки позивач у своїй заяві просив залишити позов без розгляду, а не закрити провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зробив висновок, що суд позбавлений можливості залишити позов без розгляду, у зв`язку із тим, що підготовче судове засідання у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідно до частини 1, 3 статті 217 ЦПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Установлено, що згідно даних довідки від 21 квітня 2023 року судове засідання у справі відкладено на 19 травня 2023 року.

Заява про залишення позову без розгляду надійшла до суду першої інстанції 16 травня 2023 року.

Ураховуючи ту обставину, що судове засідання, призначене на 21 квітня 2023 року відкладено, відтак висновок суду першої інстанції про те, що судом розпочато розгляду справи по суті, є помилковим.

Відтак, колегія суддів уважає, що висновки суду першої інстанції про закриття провадження у справі за відсутності предмету спору є помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи.

За встановлених обставин, колегія суддів уважає, що оскаржувана ухвала про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору підлягає скасуванню, а позов АТ Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора шляхом стягнення заборгованості слід залишити без розгляду.

Разом з цим, у заяві про залишення позову без розгляду заявником заявлено вимогу про повернення сплаченого судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, за змістом наведеної норми вказаного Закону у випадку залишення судом позову без розгляду на підставі відповідної заяви позивача сплачена останнім сума судового збору не повертається (вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові № 449/1290/20 від 11 січня 2022 року).

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України).

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Установлено, що позов АТ "Райффейзен Банк" залишено без розгляду за його заявою, відтак підстави для повернення сплаченого судового збору - відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" задовольнити частково.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 травня 2023 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора шляхом стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Відмовити Акціонерному товариству "Райффайзен Банк" у поверненні сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова