Номер провадження 2-п/243/15/2024
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

«29» квітня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хаустової Т.А.

за участю секретаря судового засідання - Кравченко Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Самулевич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, Заяву ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , представник заявника адвокат САМУЛЕВИЧ Олена Миколаївна, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року у справі № 243/10354/16-ц,-

В С Т А Н О В И В :

17 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Заявою про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року у справі № 243/10354/16-ц, обґрунтовуючи заяву тим, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 01 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволені.

02 квітня 2024 року ОСОБА_1 дізналась про наявність заочного рішення, отримавши його копію поштовим відправленням перевізника «Нова Пошта». В зв`язку з цим, вважає, що строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений за клопотанням сторони.

Заявник дізналась про заочне рішення тільки в березні 2024 року від працівників сервісного центру м. Ковеля, коли її неповнолітній син звернувся із заявою про видачу йому паспорта громадянина України. Тоді ж їй було повідомлено, що згідно з заочним рішенням суду від 01 березня 2017 року вона та її неповнолітній син були зняті з місця реєстрації в АДРЕСА_1 . Заявник дійсно була зареєстрована за вказаною адресою разом зі своєю дитиною, однак там вони не проживали, оскільки ОСОБА_5 постійно здійснював щодо неї та сина психологічне та фізичне насильство, створив неможливі умови проживання. Заявник разом зі своїм сином фактично проживали за місцем проживання своїх батьків в АДРЕСА_2 . Судові повістки заявнику жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, тому вона не знала про позов до неї. Заявник була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, тобто, не була повідомлена належним чином про розгляд справи.

Судом, при постановленні заочного рішення, не були враховані істотні обставини та докази, які мають значення для вирішення справи по суті, а саме, що причинами постійного її не проживання за адресою в АДРЕСА_1 , є постійне вчинення ОСОБА_5 фізичного та психологічного насильства у відношенні заявника, створення неможливих умов проживання. Судом не врахована відсутність у заявника з дитиною іншого житла, в якому вони можуть постійно проживати.

В зв`язку з викладеним, просить суд поновити їй строк на подання Заяви про перегляд заочного рішення, переглянути та скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року №243/10354/16-ц та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника, адвокат Самулевич О.М., яка діє на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №017/02.1/3084 від 04 квітня 2024 року, просили скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року у справі №243/10354/16-ц, на обґрунтування своєї позиції навели доводи, аналогічні викладеним у заяві про перегляд заочного рішення.

ОСОБА_1 пояснила, що в квартирі АДРЕСА_3 разом з сином неповнолітнім ОСОБА_6 вони не мешкали після розлучення з ОСОБА_5 , з 2013 року і не могла отримувати кореспонденцію. На момент 2013 року в квартирі знаходилися речі, які були придбані нею та її колишнім чоловіком у шлюбі меблі та техніка, але з 2013 року до теперішнього часу вона не зверталася до суду з приводу розділу спільного майна подружжя. Починаючи з 2013 року вона не зверталася до правоохоронних органів, а також до суду з приводу вселення в квартиру або усунення перешкод в користуванні квартирою, витребування у ОСОБА_5 будь яких речей. Також протягом цього часу вона разом з сином не намагалися вселитися в квартиру. З 2013 року їй взагалі невідомо, де знаходиться її чоловік ОСОБА_5 .

Як вбачається з Довідки від 25 березня 2024 року № 755- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстроване місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_4 ( а.с. 61)

Як вбачається з Довідки від 25 березня 2024 року № 755- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_4 ( а.с. 62)

Заінтересовані особи, ОСОБА_5 та Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що Заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року у справі №243/10354/16-ц за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було розглянуто цивільну справу №243/10354/16-ц за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно з ч.2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник зазначає, що про ухвалене судом заочне рішення дізналась лише в березні 2024 року від працівників сервісного центру м. Ковеля, коли її неповнолітній син звернувся із заявою про видачу йому паспорта громадянина України, суд вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та поновлює строк звернення до суду з вказаною заявою.

ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про перегляд заочного рішення тим, що вона не була повідомлена належним чином по дату судового засідання, а також зазначає, що була змушена мешкати не за місцем своєї реєстрації через поведінку ОСОБА_5 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року по справі №243/10354/16-ц було відкрито провадження та призначено попереднє засідання на 21 грудня 2016 року о15 год. 30 хв., на адресу відповідача направлено зазначену ухвалу разом з позовом та додатками. На адресу суду повернутий конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові № 640/15287/20 від 19 січня 2022 року зазначив: «Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій».

В Заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 посилається на те, що вона не отримувала судові повістки, оскільки мешкала за іншою адресою, фактично вона проживала в м. Ізюм.

Зазначені доводи заявника ОСОБА_1 є безпідставними та суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлялася належним чином про дати судових засідань шляхом направлення Судових повісток поштою на її офіційну адресу реєстрації, жодних заяв про зміну місця проживання/перебування від ОСОБА_1 до суду не надходило. Крім того, в паспорті заявника міститься відмітка про реєстрацію місця перебування в м. Ізюм зі строком реєстрації з 24.07.2014 по 23.01.2015 року, а провадження по справі було відкрито 15 грудня 2016 року, тобто, значно пізніше закінчення строку реєстрації місця перебування заявника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що з моменту розірвання шлюбу з 2013 року, вона з сином в квартирі не проживали. На момент 2013 року в квартирі знаходилися речі, які були придбані нею та її колишнім чоловіком у шлюбі меблі та техніка, але з 2013 року до теперішнього часу вона не зверталася до суду з приводу розділу спільного майна подружжя та не намагалася отримати ці речі. Починаючи з 2013 року вона не зверталася до правоохоронних органів, а також до суду з приводу вселення в квартиру або усунення перешкод в користуванні квартирою, витребування у ОСОБА_5 будь яких речей, розділу спільного майна подружжя. З 2013 року взагалі не знає де знаходиться її чоловік ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Отже, чинним законодавством саме на учасників судового процесу покладено обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту зазначеного закону, для скасування заочного рішення мають бути у наявності одночасно обидві підстави, передбачені ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме:

поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Таким чином, відповідач, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до вимог закону, у судове засідання не з`явилася.

Суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач, не мають істотного значення для правильного вирішення спору по справі, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на їх підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні, то суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року по цивільній справі № 243/10354/16-ц.

Заяву ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , представник заявника адвокат САМУЛЕВИЧ Олена Миколаївна, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року у справі № 243/10354/16-ц - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст ухвали суду складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова