Справа № 214/4509/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про зняття арешту з нерухомого майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, третя особа Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №108380 від 24.04.2008 року Саксаганським ВДВС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області, а також визнати за позивачем право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення прав на спадщину позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через наявний арешт квартири. Оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно належне його батькові, тому виникла необхідність у зверненні до суду із даним позовом.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позов просив задовольнити та провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача також надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду.

Представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, проте до суду не з`явився, заяв не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, на підставі Договору дарування квартири від 22.10.2003 року, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 (а.с.7,8).

Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. від 04.07.2022 року, ОСОБА_2 , який діяв по довіреності від імені ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки на спадкове майно спадкодавця накладено арешт. З постанови нотаріуса встановлено, що нотаріусом після перевірки інформації з Державного реєстру речових прав було виявлено наявність арешту на все майно спадкодавця, який було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №108380 від 24.04.2008 року, виданою Саксаганським ВДВС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області (а.с.9).

Згідно відповіді начальника Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за вих. №13-34/35214 від 01.08.2022 року, надати детальну інформацію та видати копії документів за арештом АМ №108280 від 24.04.2008 року не має можливості, оскільки виконавчі провадження, які перебували на примусовому виконанні у відділі ДВС до 2018 року включно, знищені (а.с.10).

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_3 , ОСОБА_3 помер, згідно відповіді з ДВС виконавчі провадження знищені, у т.ч. виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_3 , відтак суд вважає позовні вимоги в частині зняття арешту обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Таким чином, відповідно до ст. 392 ЦК України з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець може звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку.

Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 , однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину лише з підстав наявності арешту на все майно спадкодавця.

Відтак, зважаючи на те, що судом задоволено позовну вимогу про зняття арешту з вищевказаної квартири, ураховуючи відсутність умов для неодержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позовні вимоги в частині визнання права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування не підлягають задоволенню, у зв`язку з їх передчасністю. Крім того, слід зауважити, що суд не може перебирати на себе повноваження іншого органу або особи, до компетенції якого відносяться його повноваження, що визначені законом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наведених вище мотивів та підстав.

У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача суми понесених судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 391, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 141, 142, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №108380 від 24.04.2008 року Саксаганським ВДВС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.