Справа № 930/897/24
№2/930/418/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У позивача була бабуся по лінії матері - ОСОБА_4 , 1934 року народження, яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кищенці на той час Маньківського району, хоча постійно проживала та була зареєстрована в с. Ометинці Немирівського району. Однак, як виявилось лише нещодавно (в лютому місяці 2024 року позивачеві було надано дублікат заповіту) ще 02 березня 2002 року покійна бабуся підписала заповітне розпорядження, відповідно до змісту якого все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, заповіла своєму внукові, тобто позивачеві. Так, покійна ОСОБА_4 мала право на земельну ділянку (пай), яка розміщена на території колишньої Ометинецької сільської ради Немирівського району. На відповідний запит відділ № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області надав відповідь, що дійсно за покійною ОСОБА_4 рахується земельна ділянка загальною площею 2.97 умовних кадастрових гектари, яка розміщена на території колишньої Ометинецької сільської ради Немирівського району у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія НОМЕР_1 , виданого Немирівською державою нотаріальною конторою 10 травня 2001 року, і Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 029133, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 28 березня 1997 року за № 131. Однак, у зв`язку із відсутністю у позивача оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) унесожливлюють видачу свідоцтва про право нв спадщину за заповітом, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких позовін вимоги підтвердили та визнали, просять їх задовольнити, розглянути справу без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта ОСОБА_1 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , дублікатом заповіту ОСОБА_4 , копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , довідкою із Райгородської сільської ради, копією відповіді на запит із відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією роз`яснення державного нотаріуса.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі.

Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією.

Сертифікат спадкодавцю видано, а це свідчить що він мав право на земельну частку (пай).

Згідно п. 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 263-265ЦПКУкраїни,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області на земельну ділянку, загальним розміром 2.97 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Райгородської сільської ради Гайсинського району (колишньої Ометинецької сільської ради Немирівського району) Вінницької області, у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія НОМЕР_1 , виданого Немирівською державною нотаріальною конторою 10.05.2001 року, і Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 029133, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 28 березня 1997 року за №131 на ім`я ОСОБА_6 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко