Номер провадження 2-др/754/29/24
Справа №752/2243/19
06 березня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: Сенюти В.О.,
секретаря: Солонюк К.Г.,
відповідача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача: Радкевича С.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Валько Ігоря Вікторовича про ухвалення додаткового рішення та заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Радкевича Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації, -
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі № 752/2243/19 від 13.02.2024 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог - відмовити. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації - задоволено частково. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовлено.

19.02.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Радкевич С.О. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

20.02.2024 від представника ОСОБА_3 - адвоката Валько І.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 36675,00 грн. та судовий збір 9605,00 грн.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Валько І.В. подав клопотання про зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на правову допомогу до 2531,25 грн.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Валько І.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Прохальна частина заяви містить вимогу про здійснення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторони позивача за первісним позовом.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Радкевич С.О. в судовому засіданні підтримали свою заяву, просили її задовольнити, щодо витрат ОСОБА_3 - просили зменшити її витрати до 10000,00 грн.

Вислухавши ОСОБА_1 та його представника - адвоката Радкевича С.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

Згідно з висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 слідує, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

В питанні критеріїв виснувала Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15ц. Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до письмових матеріалів справи № 752/2243/19 від 13.02.2024 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог - відмовити. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації - задоволено частково. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Радкевич С.О. на підтвердження заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. надав: договір про надання правової допомоги від 26.09.2023, укладеного між адвокатом Радкевич С.О. та ОСОБА_1 , додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 27.09.2023, квитанцію від 27.09.2023 на суму 10000,00 грн.

Адвокат Валько І.В., звертаючись із клопотанням про зменшення витрат ОСОБА_1 вказує на те, що адвокат не надав детальний опис робіт, що позбавляє іншу сторону спростувати не співмірність витрат на професійну правничу допомогу. Матеріали справи не містять доказів понесених витрат ОСОБА_1 у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 26.09.2023, укладений між Радкевич С.О. та ОСОБА_1 , сторони в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець (представник) зобов`язується представляти інтереси замовника ОСОБА_1 щодо захисту інтересів останнього в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організація всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах України.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 27.09.2023 укладений між Радкевич С.О. та ОСОБА_1 , на виконання п. 5.1 договору сторони домовились про фіксовану суму оплати за виконання робіт, відповідно до договору про надання правової допомоги, за представництво в суді першої інстанції, а саме в розмірі 10000,00 грн. На виконання вказаного надано квитанцію на суму 10000,00 грн.

При цьому, положенням ч. 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача за первісним позовом подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат за надання правничої правової допомоги в сумі 5000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 5763,00 грн., сплачений ОСОБА_1 на підставі квитанції № 1-2622К від 29.11.2019 (а.с.219 Т. 1).

Представник ОСОБА_3 - адвокат Валько І.В. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав: акт - рахунок № 2 прийому - передачі послуг від 31.01.2019 на суму 9450,00 грн., меморіальний ордер від 02.02.2019, акт - рахунок № 6 прийому - передачі послуг від 31.05.2019 на суму 8137,00 грн., меморіальний ордер від 03.06.2019, акт - рахунок № 7 прийому - передачі послуг від 31.10.2019 на суму 4050,00 грн., меморіальний ордер від 04.11.2019, акт - рахунок № 8 прийому - передачі послуг від 04.12.2019 на суму 3262,15 грн., меморіальний ордер від 05.12.2019, акт - рахунок № 10 прийому - передачі послуг від 29.02.2020 на суму 3459,35 грн., меморіальний ордер від 07.03.2020, акт - рахунок № 16 прийому - передачі послуг від 30.12.2020 на суму 2362,50 грн., меморіальний ордер від 04.01.2021, акт - рахунок № 17 прийому - передачі послуг від 28.02.2021 на суму 6880,00 грн., меморіальний ордер від 09.03.2021, акт - рахунок № 20 прийому - передачі послуг від 31.03.2021 на суму 3825,00 грн., меморіальний ордер від 01.04.2021, акт - рахунок № 23 прийому - передачі послуг від 31.05.2021 на суму 9980,00 грн., меморіальний ордер від 11.06.2021, квитанція від 10.06.2021 на суму 675,00 грн., меморіальні ордери від 10.06.2021 на суму 2700,00 грн. та 10.06.2021 на суму 450,00 грн., акт - рахунок № 24 прийому - передачі послуг від 30.06.2021 на суму 2250,00 грн., меморіальний ордер від 06.07.2021, акт - рахунок № 28 прийому - передачі послуг від 31.10.2021 на суму 7200,00 грн., меморіальний ордер від 05.11.2021, акт - рахунок № 33 прийому - передачі послуг від 30.06.2022 на суму 1800,00 грн., меморіальний ордер від 01.07.2022, акт - рахунок № 34 прийому - передачі послуг від 31.07.2022 на суму 1350,00 грн., платіжна інструкція від 01.08.2022, акт - рахунок № 37 прийому - передачі послуг від 28.11.2022 на суму 4246,50 грн., платіжна інструкція від 08.12.2022, акт - рахунок № 42 прийому - передачі послуг від 31.05.2023 на суму 1350,00 грн., платіжна інструкція від 31.05.2023, акт - рахунок № 44 прийому - передачі послуг від 27.07.2023 на суму 1350,00 грн., платіжна інструкція від 31.07.2023, акт - рахунок № 45 прийому - передачі послуг від 30.11.2023 на суму 675,00 грн., платіжна інструкція від 13.12.2023, акт - рахунок № 46 прийому - передачі послуг від 21.12.2023 на суму 675,00 грн., платіжна інструкція від 16.01.2024, акт - рахунок № 47 прийому - передачі послуг від 13.02.2024 на суму 4387,50 грн., квитанція від 16.02.2024, рейтинг підприємства Аб «Валько І та партнери», сертифікати про підвищення кваліфікації адвоката Валько І.В., додаткова угода № 1 від 31.10.2019 до договору про надання правової правничої допомоги від 03.08.2018 № 116/18 щодо строку дії договору, додаткова угода № 2 від 30.10.2020 до договору про надання правової правничої допомоги від 03.08.2018 № 116/18 щодо строку дії договору, додаткова угода № 3 від 04.10.2021 до договору про надання правової правничої допомоги від 03.08.2018 № 116/18 щодо строку дії договору, додаткова угода № 4 від 04.10.2022 до договору про надання правової правничої допомоги від 03.08.2018 № 116/18 щодо строку дії договору, додаткова угода № 6 від 01.10.2023 до договору про надання правової правничої допомоги від 03.08.2018 № 116/18 щодо строку дії договору та ордер.

ОСОБА_1 подав заяву про зменшення розміру витрат до 10000,00 грн., оскільки не погоджується із тарифом нормо години роботи адвоката.

Враховуючи вище викладене, положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг адвокатом Валько І.В. безпосередньо при розгляді вказаної справи в суді, застосовуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 витрат за надання правничої правової допомоги на користь ОСОБА_3 в сумі 15000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі, а також судовий збір в сумі 6899,85 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 752/2243/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. та судовий збір в сумі 6899,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір в сумі 5763,00 грн.

В іншій частині заяв - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Повний текст додаткового рішення складено: 21 березня 2024 року.

Суддя В.О.Сенюта