Справа № 585/1467/24
Номер провадження 2-о/585/83/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді Євлах О.О., за участі: секретаря - Безручко О.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи Роменський РВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_2 , вимоги заявника: про видачу обмежувального припису ,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 27 березня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою, про видачу обмежувального припису.

2. Заяву обґрунтувала тим, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з нею також проживає її онук ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2 . Її донька ОСОБА_2 , не спить по ночам, вчиняє неправомірні дії, спрямовані на пошкодження її психологічного здоров`я, але вона вдіяти нічого не може та вплинути також не може, оскільки до неї постійно застосовується насильство, нецензурно виражається, лається, погрожує фізичною розправою, зловживає спиртними напоями. В провадженні Роменського міськрайонного суду перебуває два кримінальні провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 126-1 КК України, згідно яких ОСОБА_2 систематично вчиняє відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне насильство, тобто домашнє насильство. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_1 .

Тому просила видати обмежувальний припис строком на 6 місяців щодо кривдника ОСОБА_2 та встановити такі заходи: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , заборона в будь-який спосіб контактування з ОСОБА_1 .

3. Заінтересовані особи заперечень проти заяви не висловили.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Заявник та представник заявника заяву підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені обставини в заяві.

5. Представник заінтересованої особи Роменського РВП ГУНП в Сумській області в судове засідання не з`явився. Про день і час розгляду справи повідомлений. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов`язкової участі суду не надав.

6. ОСОБА_2 в судовому засіданні проти поданої заяви не заперечувала.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що до суду звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.4)

8. Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.04.2023 року № 0000223, 03.04.2023 року до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , про те, що її донька ОСОБА_2 , яка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї 03.04.2023 року знову вчинила відносно заявниці психологічне насильство за місцем мешкання АДРЕСА_1 . Також вказано, що ОСОБА_2 , протягом року за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняє домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_4 , при цьому постійно виражається в його адресу грубою нецензурною лайкою, принижує його гідність, погрожує фізичною розправою, чим завдає йому моральних страждань ( а.с.5).

9. Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.10.2023 року № 0000855, 23.10.2023 року до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_2 , умисно систематично вчиняє відносно своєї матері ОСОБА_1 , насильство, тобто вчиняє домашнє насильство, тобто вчиняє домашнє насильство, за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 ( а.с. 6).

10. Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., а саме вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства 10.02.2023 року відносно матері ОСОБА_1 ( а.с.7).

11. Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а саме вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства 03.03.2023 року відносно матері ОСОБА_1 ( а.с.8).

12. Згідно постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 1 добу, а саме вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства 20 серпня 2023 року відносно матері ОСОБА_1 ( а.с.9).

13. Згідно постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 1 добу, а саме вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства 18 серпня 2023 року відносно матері ОСОБА_1 ( а.с.10).

14. Згідно постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 1 добу, а саме вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно матері ОСОБА_1 ( а.с.11).

ІV. Норми права.

15. У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Уст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідност.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч. 1,2 ст.350-6ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до правової позиції постанови Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) зазначено наступне. У п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є визначення поняття «домашнє насильство». До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1ст. 24 цього Закону).

Верховний Суд, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону, дійшов висновку про те, що вимоги заявника про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони кривднику перебувати у квартирі - місці проживання заявника, заборони кривднику наближатися на визначену відстань до 2 км до цього місця проживання підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

V. Оцінка суду.

16. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення заяви.

З наданих суду матеріалів вбачається, що між заявницею та ОСОБА_2 наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини.

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄСПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄСПЛ.

Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, наявні обгрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

Тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а, отже, є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до приписів п.10 ч.1ст. 430ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

VI. Вирішення питання про судові витрати та виконання рішення суду.

17. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,211,259,263-265,268,350-1 350-8 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Роменський РВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,- задовольнити.

2. Видати обмежувальний припис строком на 6 ( шість) місяців щодо кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспортні дані: № НОМЕР_1 від 27.04.2021 року виданий органом 5924, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 та встановити такі заходи:

- заборонити на вхід та перебування в місці проживання ( перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити в будь-який спосіб контактування з ОСОБА_1 , крім в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Про видачу обмежувального припису повідомити Роменський ВП ГУНП в Сумській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 29 березня 2024 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Роменський РВП ГУНП в Сумській області, місцезнаходження: вул. Коржівська, 107, м. Ромни, Сумської області.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ