Справа № 445/508/24
провадження № 2/445/482/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 01.09.2023 року у Золочівському відділі ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у сторін спільних дітей немає. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, що призвело до повного припинення подружніх відносин і взагалі припинення спілкування між собою.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач також в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, позов визнав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували такий 01.09.2023 року у Золочівському відділі ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №164.

З матеріалів справи судом встановлено, що спільних неповнолітніх дітей у сторін немає.

Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідач визнав позов, заявивши про це в заяві, поданій на адресу суду до початку розгляду справи по суті, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням обставин, викладених у позовній заяві, а саме того, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові та поваги один до одного, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, тому доцільно такий розірвати, а позов відповідно задоволити.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача, на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, підлягає стягненню в дохід держави 50% судового збору, який підлягав сплаті станом на день подання позовної заяви, а саме 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 206, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 01.09.2023 року у Золочівському відділі ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 164.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 28.03.2024 року.

Суддя В. М. Сивак