Ухвала

27 березня 2024 року

м. Київ

справа № 760/10908/13-ц

провадження № 61-2486ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краковецької Алли Миколаївни, Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, ОСОБА_6 , Державної податкової інспекції Солом`янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа - Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом`янського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві (правонаступник - Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація), про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та відновлення прав власника,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2024 року поновлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року та витребувано справу із суду першої інстанції.

26 березня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 07 березня 2024 року.

Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначила, що використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Подібні висновки викладені також у постанові Великої палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21) та постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св21).

При таких обставинах, слід зазначити, що у процесуальних правовідносинах, намагаючись донести свою думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників. Вказані дії є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє, і суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства.

Подібні правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, від 07 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19, від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21, від 17 листопада 2022 року у справі № 822/5962/15.

Верховний Суд звертає увагу, що учасник справи повинен користуватися процесуальними правами виключно в межах завдань цивільного судочинства, сприяючи суду у здійсненні правосуддя. Якщо такий учасник вчиняє процесуальну дію з іншою метою, зокрема образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, висловити власні негативні емоції на їхні дії та рішення, він виходить за межі змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У заяві про виправлення описки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 використовує образливі висловлювання, які є недопустимими під час написання ділових документів, виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, відображають зневажливе ставлення до судової гілки влади, а також надають особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні заяви.

Зокрема, заявник використовує в тексті заяви такі образливі висловлювання: «…керівник судової мафії касаційної інстанції…», «…не сиділи керівники мафії, включаючи і Голову Касаційного цивільного суду…», «…ухвалою від 25 квітня 2012 року суддя-доповідач … узаконив шахрайство у великих розмірах разом із суддями ВССУ…», «…судова мафія апеляційної інстанції вісім (8) судових рішень надіслала до ЄДРСР за навмисне сфальшованим номером справи…», «…якою судова мафія Апеляційного суду м. Києва залишила без змін плагіат: рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2014 року, яке «намалював» і скопіював неповноважний головуючий суддя Солом`янського районного суду м. Києва…», «…так «чудять» за часів Президента…», «…паралельно керівники судової мафії Солом`янського районного суду м. Києва, Київського апеляційного суду...», «…оприлюднена у ЄДРСР за навмисне сфальшованим номером касаційного провадження…», «…це ганебний наслідок вертикальної корупції між керівництвом першої та касаційної інстанцій, які паралельно - керівники судових мафії…», «…яка зловживаючи своїми посадовими обов`язками 03 червня 2014 року продала вдруге рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2009 року…».

Верховний Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема і у разі зловживання таким правом на звернення до суду.

Відповідно до змісту частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З урахуванням змісту поданої заява, Верховний Суд визнає дії представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим заява про виправлення описки підлягає поверненню заявнику.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає заявнику повторно її подати, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 07 березня 2024 року - повернути ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов