Справа № 163/150/24
Провадження № 2/163/102/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на своє утримання, у зв`язку із навчанням, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до припинення навчання, але не довше 14 грудня 2028 року.

Заявлені вимог позивач обґрунтувала тим, що на підставі судового наказу від 24 травня 2021 року з відповідача як батька на її утримання стягувались аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу). У зв`язку із досягненням повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнення цих аліментів припинилось. З 01 вересня 2023 року навчається в навчально-науковому фізико-технологічному інституті на денній формі навчання за державним замовленням першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки, у зв`язку із чим потребує допомоги зі сторони батьків. Самостійно себе забезпечувати не має можливості з огляду на навчання на денній формі. На даний час усім необхідним забезпечує її матір, яка купує одяг, продукти харчування та усе інше, що є необхідним для навчання, у тому числі винаймає житло для проживання. Проте матері самій забезпечувати її матеріально вкрай складно. Відповідач зі своєї сторони будь-якої матеріальної допомоги на її утримання у зв`язку з навчанням не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим працездатним чоловіком, сплачував аліменти на її утримання до досягнення повноліття.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25 січня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням строку зберігання, ухвалою від 20 лютого 2024 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явились.

Відповідач про розгляд справи по суті належним чином був повідомлений, що підтверджується інформацією з офіційного інтернет сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив.

З огляду на викладене суд провів розгляд позову за відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1998 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду від 23 січня 2012 року.

На підставі судового наказу Любомльського районного суду Волинської області від 24 травня 2021 року з відповідача на утримання позивача стягувалися аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 травня 2021 року і до досягнення позивачем повноліття.

Позивач досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки від 14 грудня 2023 року № 12/4696 позивач є студенткою навчально-наукового фізико-технологічного інституту денної форми навчання за державним замовленням першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027.

Довідкою від 12 грудня 2023 року № 3 стверджено, що позивач ОСОБА_1 не проживає в гуртожитку Волинського національного університету імені Лесі Українки.

Із довідки про доходи, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки, вбачається, що упродовж вересня листопада 2023 року позивач як студент отримувала дохід в щомісячному розмірі 2550,00 грн.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України).

Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Крім того, норми СК України передбачають принцип рівності прав та обов`язків батьків.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 досягла повноліття, її вік є меншим 23 років, продовжує навчання, навчається на денній формі, навчальний заклад знаходиться у місцевості не за її місцем проживання, через що, за такої сукупності обставин вочевидь потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків.

Навчання позивача на денній формі навчання достатньо свідчить про відсутність у неї можливості для самостійного заробітку та отримання доходу.

Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків на своє утримання (придбання речей першої необхідності, продуктів харчування, одягу, оплати житла, доїзду до навчального закладу, до місця проживання тощо).

При визначенні розміру аліментів, які належить стягувати з відповідача, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У позові позивач заявляє до стягнення з відповідача аліменти на своє утримання у зв`язку з навчанням на рівні 1/4 частки доходів відповідача щомісяця.

Відповідач відзиву на позов не подав, тим самим не довів відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у зв`язку з її навчанням на рівні заявлених позовних вимог.

Обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали сплату відповідачем аліментів на дочку у зв`язку з її навчанням, по справі не встановлено.

Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, відсутність заперечень зі сторони відповідача, з врахуванням положень ст.182 СК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у заявленому в позові розмірі на рівні 1/4 частки доходу відповідача.

Такий розмір аліментів на переконання суду на певному рівні забезпечить потреби позивача, забезпечить виконання відповідачем батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з навчанням є доведеними та підставними, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позови задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання як повнолітньої дочки, що продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 січня 2024 року, і до закінчення навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки 30 червня 2027 року, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів звернути до негайного виконання.???

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 ; місце проживання - АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь