П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Київ

Справа № 382/686/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/5557/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Нарольського М.М. 04 жовтня 2023 року у м. Яготин, повний текст рішення складений 18 жовтня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження,

В С Т А Н О В И В

У травні 2023 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 з 1100 грн на частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до листопада 2022 року відповідач систематично сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 1100 грн щомісячно. В грудні 2022 року, в телефонній розмові з сином відповідач повідомив, що почав службу в лавах ЗСУ, та взагалі припинив надавати фінансову допомогу на утримання сина. Крім цього, зазначала про невідповідність реаліям розміру встановлених аліментів та посилалась на те, що враховуючи прожитковий мінімум, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 1416,50 грн. Крім цього, матеріальне становище відповідача змінилось, оскільки 01 серпня 2022 року він набув право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири у м. Києві, а також з 01 серпня 2022 року є власником гаражного боксу НОМЕР_1 , загальною площею 31,3 кв.м. Відповідач фізично здоровий, не мав обмежень у працездатності, проходив військову службу у лавах 3СУ, аліментів на користь інших дітей не сплачував, а тому мав змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру встановленого законом. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати сина, оскільки не має постійного місця роботи, що підтверджується копіями з її трудової книги. Також вказувала, що оскільки аліментні правовідносини це триваючі правовідносини та розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним, враховуючи зміни щодо мінімального розміру аліментів, який спрямований на посилення захисту права дитини на належне її утримання, вважає, свої позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження - задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05 червня 2018 року у справі № 382/184/18, а саме стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 в розмірі частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду мотивоване тим, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальне становище відповідача змінилось, а саме, він отримує офіційний стабільний дохід та набув право власності на нерухоме майно. Крім того, станом на день розгляду справи дитині виповнилось 16 років, а встановлений в 2007 році розмір аліментів в 1100 грн вочевидь не відповідав інтересам дитини.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Яготинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року - залишено без задоволення.

Не погодився із рішенням суду відповідач, ним подана апеляційна скарга, в якій вказується на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим з огляду на неправильно встановлені обставини, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначає, що ним подавалося клопотання про зупинення провадження у справі з мотивуванням неможливості прибути в судове засідання у зв'язку із проходженням служби за мобілізацією, та перебуванням в районі бойових дій, однак воно було залишено без задоволення оскаржуваним заочним рішенням.

Вказує, що перебуває на службі у Збройних Силах України, переважно знаходячись на «нульових позиціях», у зв'язку з чим він не отримував судові повістки та не був присутній в судових засіданнях.

Вказує, що його дохід є нестабільним, стабільною є тільки заробітна плата, а не виплати, які він отримує в залежності від його участі в бойових діях.

Звертає увагу, що з 1 січня 2023 року мінімальний гарантований розмір аліментів становить: для дітей віком від 6 до 18 років - 1416 ,50 грн, але якщо врахувати той розмір аліментів, які бажає стягувати позивач, то відповідач буде самостійно повністю забезпечувати дитину, хоча такий обов'язок лежить на кожному з батьків у рівних правах.

При цьому, позивач також є особою працездатного віку, доказів щодо стану здоров'я та наявності медичних протипоказань останньої працювати матеріали справи не містять, а тому вона має змогу також утримувати сина.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Позивач правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього Серії НОМЕР_2 виданим Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області /а.с.9/.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05 червня 2018 року у справі № 382/184/18 було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1100 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.10-11/.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 травня 2023 року ОСОБА_3 є власником частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, з 01 серпня 2022 року він є власником гаражного боксу НОМЕР_1 , загальною площею 31/,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор-2» /а.с.12,13/.

У довідці, виданій Військовою частиною НОМЕР_3 від 18 липня 2022 року вказано, що старший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_3 /а.с.32/.

Разом з тим, позивач ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, що підтверджується відомостями з Трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи /а.с.14-16/.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст.182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1,3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві.

При цьому, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 20 червня 2019 у справі №632/580/17 та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 у справі №536/1557/17, від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим рішенням стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 1100 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили, є обов`язковим до виконання.

У позовних вимогах позивач просила про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, оскільки визначений у судовому рішенні розмір аліментів не забезпечує потреби дитини віком 16 років.

З таким твердженням погодився суд першої інстанції і погоджується суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених вище обставин. При цьому, слід зазначити, що матеріали справи не містять даних про індексацію аліментів або про здійснення відповідачем витрат на утримання дитини додатково.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що ОСОБА_1 за період 4 квартал 2017 року по 01 квартал 2018 року мав мінливий дохід в розмірі 5200 грн та 11976,14 грн, тому суд, з урахуванням визначеного станом на 2018 рік прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, визначив розмір аліментів 1100 грн. Наразі відповідач є військовослужбовцем, відповідно має стабільний дохід, що свідчить про зміну його майнового стану і дає суду підстави для зміни способу стягнення аліментів зі стягнення в твердій грошовій сумі на частку від доходу.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідач просить про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини.

Разом з цим, відповідачем не обгрунтовані доводи та не надані докази, які б свідчили про необхідність визначення саме такого розміру аліментів.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів обставин, передбачених ст. 192 СК України, і судом не встановлено зміни його майнового чи сімейного стану достатніх для зменшення раніше визначеного розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Крім того, у разі зміни матеріального або сімейного стану відповідач має право подати позов про зменшення розміру аліментів, які були визначені судом першої інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, в порядку ст. 141 ЦПК України, відсутні і підстави для компенсації понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук