Справа № 510/2397/23
Провадження № 2/510/718/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.,

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть 04.06.2006р. ОСОБА_3 ; свідоцтво про смерть 08.06.2018р. ОСОБА_4 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; заповіт ОСОБА_3 від 14.10.2002р., зареєстрований в реєстрі за № 147; витяг Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області № 05-07/495 від 16.11.2020р. з погосподарської книги; технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; витяг з рішення Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області № 69-ХХІ від 03.11.1993р. про надання земельної ділянки розміром 0,25 га ОСОБА_3 ; заява ОСОБА_4 до Ренійської районної державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка надійшла 13.11.2006р. та зареєстрована у реєстрі за № 380; заява ОСОБА_1 до Ренійської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , яка надійшла 13.11.2006р. та зареєстрована у реєстрі за № 381; довідка Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області № 326 від 01.03.2010р.; звіт незалежної оцінки вартості нерухомого майна; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2023р.; інформаційна довідка № 75971141 від 26.02.2024р. зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), про наявність чинної спадкової справи № 41072483 спадкодавця ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та свідоцтва про право на спадщину № 48952858.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача та дідусь відповідача - ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 зробив заповідальне розпорядження, заповіт від 14 жовтня 2002 року, яким, все йому належне майно заповів сину ОСОБА_1 .

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої у Ренійській державній нотаріальній конторі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Дружина спадкодавця - ОСОБА_4 27 жовтня 2006 року звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 на користь позивача, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, після померлого ОСОБА_3 і вважає, що має усі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує, про що свідчить його заява долучена до матеріалів справи.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причини відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що 11.12.2023р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Надати правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно позивач не має можливості, оскільки спадкодавець у передбаченому законом порядку не зареєстрував своїх прав на нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що встановлено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до уповноваженої посадової особи органу місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 1251 ЦК України) із заявою про прийняття спадщини, однак після смерті батька у нього відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно яке входить до складу спадщини.

В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки подав заяву про прийняття спадщини у строк встановлений ст. 1270 ЦК України.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 1 ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264-266, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1234, 1251, 1268-1270, 1274 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник