Справа № 158/1139/24
Номер провадження 2-о/167/47/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

25 квітня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т. вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Луцької об`єднаної територіальної громади в особі Управління охорони здоров`я Луцької міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна

в с т а н о в и в :

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначити його опікуном.

Розпорядженням голови Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року на підставі ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вказану цивільну справу передано на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області.

23 квітня 2024 року вказана справа надійшла до Рожищенського районного суду Волинської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2024 року справу передано на розгляд судді Гармай І. Т.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя доходить такого висновку.

У відповідності до ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» (заява № 44009/05) зазначив, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив її право на справедливий судовий розгляд, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з заяви, заявником ОСОБА_1 не зазначено заінтересованою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо якого подана заява про визнання недієздатним, не вказано його місце проживання чи перебування, відомі номери засобів зв`язку, що позбавляє суд можливості на діслати їй примірник поданої заяви з доданими до неї документами та повідомити цю особу про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

За змістом ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Так, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 слідує, що заявник просить визнати ОСОБА_2 недієздатним та себе призначити його опікуном. Проте зміст заяви не містить даних, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування і таке подання виносилось, не вказано і обставин що унеможливлюють надання такого подання.

Усі вищевказані недоліки в сукупності позбавляють суд можливості відкрити провадження у даній справі та призначити її до судового розгляду.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, строк їх усунення не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Залишення заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків заяви та дотримання порядку її подання, визначеного ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

За таких обставин, заяву необхідно залишити без руху і надати заявнику строк для усунення зазначених вище недоліків, що відповідатиме приписам ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Луцької об`єднаної територіальної громади в особі Управління охорони здоров`я Луцької міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Т. Гармай