ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 712/1706/22
Провадження № 22-ц/821/445/24
категорія: 304070000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача: адвокат Манзар Тетяна Володимирівна

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Манзар Тетяни Володимирівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» покладене виконання важливої державної соціальної програми забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання.

Зазначили, що КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює постачання теплової енергії на будинок, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1 . Однак, споживач оплати за наданні житлово-комунальні послуги не здійснює. Станом на 01.12.2021 борг відповідача перед позивачем складає 89078,14 грн.

Відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати за використану теплову енергію, що приводить до втрати можливості підприємства проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг.

Просять стягнути з відповідача на користь позивача борг, який виник станом на 01.12.2021 в сумі 89078,14 грн., а також 981,84 грн. інфляційних збитків та 337,22 грн. 3% річних, а також сплачений судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2023 року позов Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, (, р/р НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, місцезнаходження вул. О. Дашковича, 62, м. Черкаси, 18001) заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.12.2021року в сумі 46966,14 грн., інфляційні збитки в сумі 981,84 грн., 3% річних в сумі 337,22 грн. та судовий збір в розмірі 1324, 85 грн., а всього 49610, 05 гривень.

Стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2330, 00 гривень.

Рішення суду мотивоване тим, що враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиту теплову енергію за період, починаючи з 17.02.2019 року, яка станом на 01.12.2021року складає 46966,14 грн., інфляційні збитки в сумі 981,84 грн., 3% річних в сумі 337,22 грн., а всього 48285,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Манзар Тетяна Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом 1 інстанції, просить скасувати рішення суду 1 інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в суді першої та апеляційної інстанції у сумі 5000,00грн.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвокат Манзар Тетяна Володимирівна мотивована тим, що судом 1 інстанції при прийнятті рішення не було надано правової оцінки рішенням Черкаської міської ради, а також позивачем на вимогу суду не було надано договір , що саме він є виконавцем послуг постачання теплової енергії, заборгованість за якими він просить стягнути з відповідача, оскільки наявність договірних відносин між сторонами жодним чином не підтверджується, а навпаки рішення Черкаської міської ради підтверджують передачу на баланс дахової котельні житлового будинку АДРЕСА_3 ».

Стверджує, що суд 1 інстанції проігнорував доводи відповідача про те, що між нею та позивачем не укладено будь-якого договору та не доведено до її відома позивачеві про тарифи, за якими останній здійснює нарахування та вимагає сплати останню боргу за спожиту теплову енергію у сумі 90397,20грн.

Звертає увагу, що тарифи щодо оплати за теплову енергію за будинок АДРЕСА_4 позивачем також не погоджено ні з ОСББ «Пушкіна 67», ні з відповідачем ОСОБА_1 , адже відсутні будь-які договірні відносини.

Також, вказує, що судом 1 інстанції при вирішенні розподілу судових витрат, а саме правничої допомоги на користь відповідача ОСОБА_1 було порушено ч.6 ст. 137 ЦПК України та за відсутності клопотання сторони у спорі суд зменшив їх розмір, а не стягнув пропорційно задоволених позовних вимог, чим допустив порушення вимог частини п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України та втрутився у договірні відносини між адвокатом та клієнтом у частині зменшення розмір стягнення гонорару.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У лютому 2024 року представник КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» у відповідності до прав наданого статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» направило співвласникам приміщень житлового будинку по АДРЕСА_4 , в тому числі й ОСОБА_1 , пропозиції щодо вибору моделі договірних відносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг та примірник Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії.

Однак, у вказані Законом України «про житлово-комунальні послуги» терміни підприємство не отримало повідомлення від співвласників багатоквартирного будинку про прийняте рішення стосовно моделі договору про надання комунальних послуг та заперечень щодо Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії.

За таких обставин, між виконавцем КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та Споживачем багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 , в тому числі і ОСОБА_1 укладені Типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії в запропонованій підприємством редакції. З текстом публічного договору, опалювальними температурними графіками по котельням, тарифи, які затверджені виконавчим комітетом Черкаської міської ради можливо ознайомитись на сайті КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та сайті Черкаської міської ради.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

22 січня 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Манзар Тетяни Володимирівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 січня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що будинок АДРЕСА_4 постачається тепловою енергією КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Водночас, надані відповідачем докази, а саме: Рішення Черкаської міської ради №2-1573 від 15.09.2015 року «Про передачу на баланс ОСББ «Пушкіна 67» нежитлового приміщення дахової котельної та обладнання в ній для опалення житлового будинку по АДРЕСА_4 , відповідно до якого було передано безоплатно з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на баланс ОСББ «Пушкіна 67» для подальшого використання нежитлове приміщення дахової котельні, загальною площею 101, 0 кв.м. та обладнання в ній для опалення будинку по АДРЕСА_4 ; Рішення Черкаської міської ради №9-146 від 16.09.2021 року «Про надання дозволу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» на списання основних засобів, яким надано дозвіл на списання шляхом зняття з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» дахової котельні по вул. Пушкіна, 67; акти на списання основних засобів від 01.10.2021 року, затверджених позивачем, підтверджено зняття з балансу підприємства вузлів безпеки котлів, а також будівлю котельні по АДРЕСА_4 , глушник газового пальника, насос циркуляційний тощо, не спростовують те, що послуги з постачання теплової енергії надавалися саме КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Навпаки, договір оренди від 01.11.2021 року свідчить про протилежне, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» є орендарем вказаної дахової котельні пл.101,0 кв.м. з обладнанням, з метою надання послуг з постачання теплової енергії будинку ОСББ «Пушкіна 67».

Будь яких рішень щодо встановлення та погодження індивідуальних тарифів для даного ОСББ у зв`язку із надання послуг з постачанням теплової енергій з використанням обладнання вказаної котельні, суду не надано.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.12.2021 року борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 89078,14 грн., інфляційні втрати в розмірі 981,84 грн. та 3% річних в сумі 337,22 грн. При цьому сума боргу включає в себе 37225, 17 грн., які нараховані до січня 2019 року.

Представник відповідача адвокат Манзар Т.В. звернулась із заявою про застосування наслідків спливу строків позовної давності відносно суми нарахованої до 01.01.2019 року в розмірі 37225, 17 грн., а також за січень 2019 року в розмірі 3345, 99 грн. та до 16 лютого 2019 року у розмірі 1540, 90 грн. (оскільки з позовом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулось 16.02.2022) , а всього на суму 42112, 06 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Манзар Тетяни Володимирівни не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що набрала чинності з 09 червня 2018 року, введено в дію з 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях,будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як передбачено пунктом 6 цієї частини та статті Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 Закону.

Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону.

При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Уст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що що будинок АДРЕСА_4 постачається тепловою енергією КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Водночас, надані відповідачем докази, а саме: Рішення Черкаської міської ради №2-1573 від 15.09.2015 року «Про передачу на баланс ОСББ «Пушкіна 67» нежитлового приміщення дахової котельної та обладнання в ній для опалення житлового будинку по АДРЕСА_4 , відповідно до якого було передано безоплатно з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на баланс ОСББ «Пушкіна 67» для подальшого використання нежитлове приміщення дахової котельні, загальною площею 101, 0 кв.м. та обладнання в ній для опалення будинку по АДРЕСА_4 ; Рішення Черкаської міської ради №9-146 від 16.09.2021 року «Про надання дозволу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» на списання основних засобів, яким надано дозвіл на списання шляхом зняття з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» дахової котельні по вул. Пушкіна, 67; акти на списання основних засобів від 01.10.2021 року, затверджених позивачем, підтверджено зняття з балансу підприємства вузлів безпеки котлів, а також будівлю котельні по АДРЕСА_4 , глушник газового пальника, насос циркуляційний тощо, не спростовують те, що послуги з постачання теплової енергії надавалися саме КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Навпаки, договір оренди від 01.11.2021 року свідчить про протилежне, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» є орендарем вказаної дахової котельні пл.101,0 кв.м. з обладнанням, з метою надання послуг з постачання теплової енергії будинку ОСББ «Пушкіна 67».

Будь яких рішень щодо встановлення та погодження індивідуальних тарифів для даного ОСББ у зв`язку із надання послуг з постачанням теплової енергій з використанням обладнання вказаної котельні, суду не надано.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.12.2021 року борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 89078,14 грн., інфляційні втрати в розмірі 981,84 грн. та 3% річних в сумі 337,22 грн. При цьому сума боргу включає в себе 37225, 17 грн., які нараховані до січня 2019 року.

Представник відповідача адвокат Манзар Т.В. звернулась із заявою про застосування наслідків спливу строків позовної давності відносно суми нарахованої до 01.01.2019 року в розмірі 37225, 17 грн., а також за січень 2019 року в розмірі 3345, 99 грн. та до 16 лютого 2019 року у розмірі 1540, 90 грн. (оскільки з позовом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулось 16.02.2022) , а всього на суму 42112, 06 грн.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиту теплову енергію за період, починаючи з 17.02.2019року, яка станом на 01.12.2021року складає 46966,14 грн., інфляційні збитки в сумі 981,84 грн., 3% річних в сумі 337,22 грн., а всього 48285,20 грн.

Також, вирішуючи питання про підставність позовних вимог суд 1 інстанції вірно врахував, що відповідно до положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, з урахуванням заяви представника відповідача про застосування наслідків спливу строків позовних давності відносно суми нарахованої до 01.01.2019 року в розмірі 37225,17грн., а також за січень 2019 року в розмірі 3345,99грн. та до 16 лютого 2019 року у розмірі 1540,90грн., та вірно дійшов висновку про необхідність застосування наслідки спливу загального строку позовної давності відносно вимог, які заявлені до 16.02.2019 року, а всього на суму 42112, 06 грн. (оскільки з позовом до суду позивач звернувся 16.02.2022 року).

Також, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та поданням його до суду та за таких обставин достатнім визначив розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн., що пропорційно до частини вимог, яка не була задоволена складає 2330 грн. (46,6 %), оскільки позов задоволено частково, то судові витрати слід стягнути з відповідача в частині задоволення позовних вимог (53,4% від заявленої позовної вимоги), а саме в 1324, 85 грн.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апелянта про те, що суд 1 інстанції проігнорував доводи відповідача, що між нею та позивачем не укладено будь-якого договору та не доведено до її відома позивачем про тарифи, за якими останній здійснює нарахування та вимагає сплати останню боргу за спожиту теплову енергію, є помилковим. Оскільки, судом 1 інстанції встановлено, що будинок АДРЕСА_4 постачається тепловою енергією КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Так, у постанові від 07 лютого 2024 року (справа № 372/2236/21) Верховний Суд дійшов висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 16 вересня 2020 року у справі № 755/10683/17, від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц).

Аналізуючи зазначені норми матеріального права та усталену практику Верховного Суду можна дійти висновку, що за загальним правилом, власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги. Разом із тим, власник не позбавлений права вимагати від осіб, які фактично користуються (споживають) житлово-комунальними послугами сплати відповідної компенсації, якщо інше не передбачено договором між ними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Манзар Тетяни Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 27 березня 2024 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко