У Х В А Л А

Справа № 428/15646/18

№ 4-с/183/13/24

27 березня 2024 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Сєвєродонецький відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державний виконавець Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Степанюк Марина Василівна, ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Степанюк М.В. щодо відмови у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №68263942, з примусового виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року, у справі №428/15646/18, про стягнення з АТ Державний ощадний банк України, в особі філії - Луганське обласне управління АТ Ощадбанк на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 62000 доларів США та 3% річних у сумі 5580 доларів США та судовий збір у сумі 8810 грн; зобов`язати Сєвєродонецький ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження №68263942 з примусового виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року у справі №428/15646/18) про стягнення з АТ Державний ощадний банк України, в особі філії - Луганське обласне управління АТ Ощадбанк на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 62000 доларів США та 3% річних у сумі 5580 доларів США та судовий збір у сумі 8810 грн.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на ту обставину, що рішення суду у справі №428/15646/18, на підставі якого видано виконавчі листи та відкрито виконавче провадження було виконано боржником шляхом перерахування грошових коштів на рахунки ОСОБА_2 . У зв`язку з цим боржник звернувся до державного виконавця із заявою про завершення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, державним виконавцем не винесено постанову про завершення виконавчого провадження, що змушує боржника звернутися до суду з цією скаргою.

Ухвалою судді від 11.01.2023 скаргу повернуто заявникові без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.12.2023 скасовано ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 про повернення скарги.

Згідно з відміткою штампу вхідної кореспонденції зазначена справа надійшла з Дніпровського апеляційного суду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 01.03.2024.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.03.2024 скаргу на бездіяльність державного виконавця передано судді Оладенко О.С.

Ухвалою судді від 07.03.2024 відкрито провадження за скаргою, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином через підсистему «Електронний суд», про що свідчать відповідні довідки про доставку судових повісток. У відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 позов адвоката Кондратюк Катерини Яківни до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», задоволено, стягнуто з Банку на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 67 580.00 доларів США, а також судовий збір в розмірі 8 810,00 грн.

Постановами Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 та Верховного Суду від 07.07.2021 рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 залишено без змін.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області 25.10.2021 у справі № 428/15646/18 замінено стягувача ОСОБА_2 у справі № 428/15646/18 за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича, в інтересах ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», про стягнення боргу, на її правонаступника ОСОБА_1

19.01.2022 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області видано виконавчий лист у справі № 428/15646/18 про стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 62000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5580 доларів США, а усього 67580 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8810, 00 грн., на підставі якого державним виконавцем Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження ВП № 68263942 (а.с.25, 28).

Божник у виконавчому провадженні звернувся із заявою від 01.09.2023 до вказаного відділу державної виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» посилаючись на повне фактичне добровільне виконання рішення суду від 09.11.2020 (а.с.32). У відповідь на зазначену заяву листом керівника виконавчої служби від 26.09.2023 боржнику повідомлено, що стягувачем у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , натомість боржником подано документи про сплату коштів на користь ОСОБА_2 (а.с.28).

Як вбачається з копії меморіального ордеру № 13) від 11.02.2021 та виписки з переліком транзакцій для документа №13, АТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 11 лютого 2021 року перерахувало на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 (USD) суму 67580 доларів США (а.с.35).

Також, 12.02.2021 АТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» перерахувало на поточний рахунок № НОМЕР_2 суму 8810,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 13), випискою з переліком транзакцій для документа 13 за 11.02.2021 (а.с.36).

В графі «призначення платежу» в меморіальному ордері та платіжній інструкції зазначено «зарах. кошти зг. рішення суду по справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 р. на рах. ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_3 ».

Ухвало Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 у справі №428/15646/18 (провадження № 6/183/216/23) виконавчий лист № 428/15646/18 від 19.01.2022 визнано таким, що не підлягає виконанню повністю.

Зазначеною ухвалою суду, яка набрала законної сили 24.10.2023, встановлено, що враховуючи відсутність станом на дату виплати коштів на користь ОСОБА_2 11.02.2021 та 12.02.2021 судового рішення про заміну стягувача у виконавчому листі, банк у відповідності до норм матеріального та процесуального законодавства вчинив дії, спрямовані на добровільне виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Вважати таке виконання неналежним, зокрема виконанням неналежному кредитору, відсутні підстави, оскільки ухвалу суду про заміну стягувача судом постановлено лише 25.10.2021.

За відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 68263942 завершено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VІІІ) примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 13 Закону № 1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень,неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, на час звернення боржника до виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження не існувало судового рішення, яким визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд погоджується з аргументами керівника виконавчої служби, викладеними у листі від 26.09.2023 про відсутність передбачених п.9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ підстав для завершення виконавчого провадження, оскільки дійсно, отримувачем у платіжних документах вказана ОСОБА_2 , натомість боржником подано документи стягувачем у виконавчому провадженні був ОСОБА_1 .

При цьому питання про те, чи була сплата коштів боржником на рахунки ОСОБА_2 належним добровільним виконанням судового рішення, не віднесено до компетенції державного виконавця, а було предметом окремого судового розгляду у справі №428/15646/18 (провадження № 6/183/216/23), за наслідками якого постановлено ухвалу суду від 24.10.2024.

Відтак, скарга є необґрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. ст. 210, 258-261, 268, 383-389, 450-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» відмовити повністю.

Судові витрати покласти на заявника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2024 року .

Суддя Оладенко О.С.