Справа № 372/5202/23
Провадження № 2-364/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

18 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору та витребування майна,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Калитянської селищної ради Київської області Грабовецької Наталії Володимирівни від 29.06.2021 року № 58986318, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,06 га під номером 54, розташованої в СТ «Роздолля», витребувати від ОСОБА_2 земельну ділянку 0,06 га під номером 54, розташовану в СТ «Роздолля». Свої вимоги позивач мотивує тим, що в 1988 році він отримав земельну ділянку 0,06 га під номером 54 для індивідуального садівництва на якій побудував дачний будинок. Рішенням Української міської ради від 19.02.1997 року вказана земельна ділянка передана йому у приватну власність. В подальшому, зазначеній земельній ділянці 19.12.2016 року було присвоєно кадастровий номер :04:065:0067. Зазанчає, що вересні 2022 року йому стало відомо, що невідомі люди почали міняти замки на вхідних воротах, гаражних та вхідних дверях в будинку на цій земельній ділянці. З огляду на такі дії незнайомих людей, він подав відповідну заяву до Обухівської регіональної прокуратури Київської області, за якою 16.09.2022 року було відкрито кримінальне провадження № 0000167 за ч. 4 ст. 190 КК України. В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що невідома особа, в невідомий спосіб і час отримала копію Державного акту на землю, яку 29.06.2021 року використала в Калитянській селищній раді Броварського району Київської області для перереєстрації права власності на вказану земельну ділянку на іншого ОСОБА_1 , з реєстраційним номером облікової картки платника податків - НОМЕР_1 . На наступний день, тобто, 30.06.2021 року особа, яка проходить в кримінальному провадженні як ОСОБА_1 , 1953 року народження, уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,06 га за кадастровим номером :04:065:0067. Таким чином, спірна земельна ділянка була перереєстрована на іншу особу незаконним шляхом, а тому позивач змушений звернутися до суду для захисту свого майна.

Ухвалою суду від 16.11.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що йому належить земельна ділянка площею 0,06 га в СТ «Роздолля» на території Української міської ради Обухівського району. На вказінй земельній дліянці в 1989-1990 роках він побудував, але не ввів в експлуатацію садовий будинок. Тривалий час на вказаній земельній ділянці не знаходився постійно, а приїзджав інколи навідатись. В вересні 2022 року сусіди по садовому товариству повідомили, що на його земельній ділянці з`явилийсь нові господарі. Коли він почав з`ясовувати, звернувся до правоохоронних органів, виявилось, що державний реєстратор виконкому Калитянської селищної ради Грабовецька Н.В. в червні 2021 року зареєструвала належну йому земельну ділянку на його повного тезку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому реєстратор не звернула увагу на відмість у даті народження та коді платника податків. Новий власник уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_2 .. На підставі вказаного договору за рішенням суду за останім в липні 2022 року зареєстровано право власності на належну позивачу земельну ділянку. Просить захистити його права власника у судовому порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що 19.02.1997 року рішенням Української міської ради № 98 земельна ділянка площею 0,06 га для ведення садівництва в с/т «Роздолля» передана у приватну власність ОСОБА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю.

19.12.2016 року зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:065:0067, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Позивач вказує, що у вересні 2022 року йому стало відомо, що незнайомі люди почали міняти замки на вхідних дверях дачного будинку та гаражу, які знаходяться на вказаній земельній ділянці.

16.09.2022 року за даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000167 за ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що невідома особа в невідомий спосіб і час отримала копію Державного акту на землю кадастровий номер :04:065:0067, нібито в Українській міській раді, яку 29.06.2021 року використала в Калитянській селищній раді Броварського району Київської області для перереєстрації права власності на вказану земельну ділянку на іншого ОСОБА_1 з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Для державної реєстрації права власності спірної земельної ділянки, особа, яка назвалася ОСОБА_1 , подала оригінал паспорту, картку платника податків та завірену копію Державного акту на право приватної власності. Однак при перевірці даних документів державний реєстратор не звернула увагу, що в завіреній копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку у якості адреси ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, в паспорті ОСОБА_1 , який 29.06.2021 року був наданий для державної реєстрації права власності на земельну ділянку були відсутні будь-які відмітки про його реєстрацію за вищевказаною адресою, натомість вказана адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Так, державним реєстратором Виконавчого комітету Калитянської селищної ради Київської області Грабовецькою Наталією Володимирівною 29.06.2021 року прийнято рішення № 58986318 (номер відомостей про речове право: 42715927) про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231) за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

30.06.2021 року ОСОБА_1 , 1953 року народження, уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,06 га з кадастровим номером :04:065:0067, що розташована в СТ «Роздолля» Обухівського району Київської області.

Згідно п.1.4 вказаного Договору земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 28.03.199 року головою Української міської ради народних депутатів, ОСОБА_3 .

За п.2.1 даного Договору ціна нерухомого майна, що купується, становить 162 000 грн., які сплачені покупцем продавцю в повному обсязі до підписання цього договору.

26.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку.

Заочним рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.05.2022 року у справі № 372/2783/21 позов ОСОБА_2 задоволено.

19.07.2022 року, на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.05.2022 року, державним реєстратором Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області Глущенко Оленою Ігорівною прийнято рішення № 64223502 (номер відомостей про речове право: 47400700) про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231.

14.03.2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.05.2022 року.

26.06.2023 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення набрало законної сили 27.07.2023 року.

Як вбачається з тексту вищевказаного рішення суду, у ході розслідування кримінального провадження встановлено, що згідно відомостей Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 29.08.2001 Шевченківським РВ ГУМВС України у місті Києві, документовано ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Саме вказаний паспорт було використано особою, який назвався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перереєстрації права власності на належну позивачу земельну ділянку 0,06 га під номером 54 у Обухівському районі Київської області шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Таким чином, паспортні дані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать особі, яка відношення до спірних правовідносин не має, а тому договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :04:065:0067) від 30.06.2021 № 54, укладено на підставі сфальсифікованих документів з фактично неіснуючою особою.

Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно частині 1 статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Пунктом 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України правочини, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, правочини,спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини,спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу-землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України (254к/96-ВР); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 659 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Вищенаведена позиція цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постанові від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Встановлено, що ОСОБА_1 , 1953 року народження, 30.06.2021 року уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_2 щодо продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,06 га з кадастровим номером :04:065:0067, за ціною в 162 000 грн.

Проте, ОСОБА_1 , 1953 року народження, не був власником вказаної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , 1950 року народження.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України зазначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, вказаний договір купівлі-продажу підлягає визнанню судом недійсним.

Згідно частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі, частиною 2 статті 346 цього кодексу вказано, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом

Відповідно до статті 378 Цивільного кодексу України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Оскільки даний договір купівлі-продажу підлягає визнанню в судовому порядку недійсним, то вказане рішення про державну реєстрацію прав підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц).

Ефективним способом захисту прав позивача, буде і скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Калитянської селищної ради Київської області Грабовецької Наталії Володимирівни від 29.06.2021 року № 58986318 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 , 1953 року народження, право власності на земельну ділянку 0,06 га під номером АДРЕСА_3 з кадастровим номером :04:065:0067.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Факт незаконного вибуття земельної ділянки із законної власності є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Позивач як власник земельної ділянки будь-яких дій щодо її відчуження відповідачу, не здійснював.

Враховуючи вищевикладене, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію, витребування майна обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача судом присуджуються понесені витрати по сплаті судовог озбору.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Калитянської селищної ради Київської області Грабовецької Наталії Володимирівни від 29.06.2021 року № 58986318 (номер відомостей про речове право 42715927) про державну реєстрацію за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку 0,06 га під номером АДРЕСА_3 з кадастровим номером :04:065:0067, реєстраційний номер нерухомого майна 231.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,06 га під номером 54, розташованої в СТ «Роздолля», Обухівського району Київської області з кадастровим номером :04:065:0067, укладений 30.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Витребувати від ОСОБА_2 земельну ділянку 0,06 га під номером 54, розташовану в СТ «Роздолля», Обухівського району Київської області з кадастровим номером :04:065:0067 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 104,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 березня 2024 року

Суддя Т.В. Проць