Справа 206/2294/22
Провадження 2/206/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Нестеренко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової А.В.,

представника позивача, адвоката Пріхно Н.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на дитину.

Заява мотивована тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2003 року по 01 липня 2021 року, що підтверджується залученою до позовної заяви копією рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2021 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується залученою до позовної заяви копією свідоцтва про народження доньки ОСОБА_3 , виданим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області серія НОМЕР_1 від 10 липня 2007 року, актовий запис № 402.

Після розірвання шлюбу позивач залишила собі дошлюбне прізвище- ОСОБА_4 .

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2020 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 17 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Але зобов`язання щодо сплати аліментів Відповідач виконував несвоєчасно і з затримками, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання не надавав, участі у вихованні дитини не приймає. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні.

В зв`язку з цим, позивач вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/4 частини від усіх доходів Відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки таке рішення не вплине на погіршення матеріального становища відповідача.

Відповідач фізично здорова людина, інших аліментних зобов`язань не має, з 26.03.2022 року згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний до лава Збройних сил України, що підтверджується довідкою Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2538 від 04.08.2022 року.

Дитина зареєстрована за місцем проживання батька: АДРЕСА_1 , але постійно мешкає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою директора КЗ «Середня загальноосвітня школа № 108» Дніпровської міської ради № 1-30/52 від 04.08.2022 року.

Отримати офіційну довідку про місце реєстрації дитини з відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради немає можливості, тому що для отримання довідки необхідні правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_1 , власником якого є Відповідач, але надати позивачу ці документи відмовляється.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2022 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає.

Позивач вважає, що аліменти слід визначити у частці від доходу Відповідача.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року № 2402-III предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, тобто стягнення з Відповідача аліментів у розмірі частин з усіх видів доходу забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання.

Розмір аліментів визначений у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів Відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати донці та який не призведе до порушення його прав та інтересів.

Від сплати судового збору за подання позову про зміну способу стягнення аліментів я звільнена на підставі п. З ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановленого рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2020 року з твердої грошової суми в розмірі 2000 гривень на частку від усіх видів усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Пріхно Н.М. позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, зазначивши, що на даний час його дохід складає 900 грн. та іншого доходу він не має.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, ухвалюючи рішення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебували у шлюбі.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 01.06.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.5).

Під час шлюбу у позивача та відповідача народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується, копією свідоцтва про народження виданого 10.07.2007 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6).

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 15.05.2020 стягнено із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2020 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.3-4).

З довідки директора КЗО «Середня загальноосвітня школа № 108» ДМР вбачається, що з березня 2019 року по поточний час ОСОБА_3 перебуває за місцем реєстрації та проживання матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 виданого 10.03.2023 вбачається, що ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.45).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із положеннями ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень ст.ст.183,184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею ст.183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141,180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Щодо вимоги відповідача про відмову у задоволенні позову суд вважає, за необхідне зазначити, що згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Натомість відповідачем по справі не надано жодного доказу, який би підтверджував підстави не можливості зміни способу стягнення аліментів.

Відповідачем ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено Довідку Військової частини НОМЕР_4 від 20.02.2024 року, відповідно якої він є військовослужбовцем та отримує заробітну плату та інші нарахування про доходи, тому суд вважає за необхідне зазначити, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на спосіб стягнення аліментів у частці не погіршить становища відповідача незалежно від його доходу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184,192Сімейного кодексу України, ст.ст.3-13, 141,235,258, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 15.05.2020 у справі № 206/1167/20 з твердої грошової суми на спосіб стягнення аліментів у частці, а саме 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко