Справа № 683/362/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/362/24, 2/683/403/2024 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на належне йому нерухоме майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

Вона є дочкою ОСОБА_3 та спадкоємцем усього його майна за заповітом, складеним ОСОБА_3 25 липня 2017 року та посвідченим того ж дня приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Сарело Т.П.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 також є сином померлого ОСОБА_3 та подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги. При цьому, він не є особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині.

Позивачка вказує, що оформити свої спадкові права на 1/2 частину спірного будинковолодіння вона не в змозі через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки за повідомленням нотаріуса неможливо дотриматися вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з наявністю спору з іншим спадкоємцем.

Тому, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на вищезазначене спадкове майно.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив не подавав.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст.1223 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

В Україні діє принцип свободи заповіту. Він означає, що заповідач має право заповідати належне йому майно будь-якій особі.

Також заповідач має право на призначення спадкоємців, тобто заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Згідно ст.1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від заповіту мають, малолітні, неповнолітні, повнолітні, непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Старокостянтинів Хмельницької області помер ОСОБА_3 , який на день своєї смерті був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 25 липня 2017 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Сарело Т.П., зареєстрований в реєстрі за №1293, яким усе належне йому на день смерті майно та майнові права заповів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26 серпня 2017 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області позивачка ОСОБА_4 26 серпня 2017 року зареєструвала шлюбу із ОСОБА_5 та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 09 жовтня 2018 року розірвано, і останній після розірвання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_8 .

17 жовтня 2020 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 , й після реєстрації шлюбу змінила прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 17 жовтня 2020 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Згідно паспортних даних позивачки остання значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26 серпня 2022 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №356/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Крім того, 05 жовтня 2022 року заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 подав також його син ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №356/2022, заведеної 26 серпня 2022 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Отже, з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, є ОСОБА_1 (спадкоємець по заповіту) та ОСОБА_11 (спадкоємець першої черги по закону).

Однак, враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів для ОСОБА_12 , й остання, як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а також, що вказаний заповіт не визнано не дійсним, тому спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за заповітом.

ОСОБА_2 хоч і є спадкоємцем першої черги за законом, однак в силу ст.1223 ЦК України наявність заповіту та прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 позбавляє його можливості спадкувати після смерті батька.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 не є особою, яка згідно ст.1241 ЦК України має права на обов`язкову частку у спадщині.

Отже, позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав в рівних частках (по 1/2 частині) ОСОБА_13 та ОСОБА_3 на підставі Договору дарування від 27 вересня 1994 року, посвідченого того ж дня державним нотаріусом Старокостянтинівського державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2315. Право спільної часткової власності ОСОБА_14 та ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ в реєстровій книзі під реєстровим №1296.

Згідно рішення 21 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №2 від 23 листопада 2007 року вул. Котовського перейменовано на провул. Мельника, а згідно наказу Управління містобудування, архітектури та капітального будівництва виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №183 від 23 жовтня 2023 року змінено реквізити адреси будинку садибного типу, розташованого по АДРЕСА_3 , на адресу: АДРЕСА_1 .

25 січня 2024 року завідувач Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачці в оформлені спадщини на належну ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами через неможливість дотриматися вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з наявністю спору з іншим спадкоємцем, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса від 25 січня 2024 року №90/02-14.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріус відмовила позивачці в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_3 , тому вона має право звернутись до суду за вирішенням даного спору.

Враховуючи, що на час розгляду даної справи заповіт, складений ОСОБА_3 та посвідчений 25 липня 2017 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Сарело Т.П., зареєстрований в реєстрі за №1293, яким усе належне на день смерті майно та майнові права він заповів ОСОБА_15 , є чинним та у встановленому законом порядку не визнаний недійсним, тому ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 , а тому є всі підстави для визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 права власності на належне йому нерухоме майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого нею при подачі позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 260-263 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: військова частина НОМЕР_4 АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Текст рішення складено 26 квітня 2024 року.

Суддя: