ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/398/24 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2024 року, ухвалене суддею Братасюком В.М. у справі №607/24996/23 за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 лютого 2024 року заяву задоволено.

Розірвано шлюб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстрований 2 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №613.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у зв`язку із примиренням подружжя.

24 квітня 2024 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Про відмову від спільної заяви про розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які пояснили, що примирились та бажають зберегти шлюб, а тому просять прийняти їх відмову від спільної заяви про розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Цивільне право та цивільне законодавство передбачає за відсутності норми права, що регулює спірні правовідносини, які виникли між учасниками цивільного спору, застосування при розгляді таких спорів аналогію права або аналогію закону.

Зокрема, стаття 8 ЦК України передбачає, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Зважаючи на те, що цивільно-процесуальне законодавство України не врегульовує питання про відмову від заяви, поданої в порядку окремого провадження, тому колегія суддів вважає за можливе застосувати аналогію закону до даних правовідносин.

Згідно з частиною 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу, визнати оскаржуване рішення суду нечинним та закрити провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 805,20, 50% від цієї суми складає 402,60 грн, які підлягають поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 142, 206, 373 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відмову від спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2024 року.

Закрити провадження у справі №607/24996/23 за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що становить 402,60 гривень, сплаченого нею згідно з квитанцією №0.0..1 від 7 березня 2024 року.

Повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оригінал Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 2 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №613.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24 квітня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.