Єдиний унікальний номер 341/323/24
Номер провадження 2/341/221/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

28 березня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін питання про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

встановив

Представник ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позові просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 28 липня 2003 року у Бурштинській міській раді, актовий запис № 46.

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 04 березня 2024 року.

У судове засідання 04 березня 2024 року сторони не з`явились.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року визнано явку сторін обов`язковою, судове засідання відкладено на 19 березня 2024 року.

У судове засідання 19 березня 2024 року сторони не з`явились.

Позивач 19 березня 2024 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки не має можливості бути присутнім у всіх судових засіданнях, проте зацікавлений у найшвидшому розгляді справи. Не потребує надання строку для примирення. Жодних доказів поважності причин неприбуття суду не надав.

Відповідачка 14 березня 2024 року надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки не має можливості бути присутньою у судовому засіданні, однак зацікавлена у найшвидшому розгляді справи. З матеріалами справи ознайомлена. Не потребує надання строку для примирення. Позовні вимоги визнає.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року визнано явку сторін обов`язковою у судове засідання для надання особистих пояснень. Судове засідання відкладено на 28 березня 2024 року.

У судове засідання 28 березня 2024 року сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Жодного доказу неможливості прибути в судове засідання сторони не надали.

Представник позивача 22 березня 2024 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача у всіх судових засіданнях, призначених у справі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачкою та продовжено судовий розгляд у справі.

Оцінюючи обставини щодо розгляду цієї справи, перевіривши наявні у справі матеріали, суд виходить з такого.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не містить застереження про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позов без розгляду.

Зазначена норма права дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про місце, день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2021 у справі № 757/61965/18-ц.

Відповідно до частини першої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до змісту позову установлено, що від шлюбу у сторін є двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , 2004 року народження, та дочка ОСОБА_5 , 2009 року народження.

Приписами статті 112 СК України установлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Саме, всебічного встановлення обставин у справі, суд ухвалами від 04 березня 2024 року та 19 березня 2024 року визнав явку сторін обов`язковою.

Для з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, з метою уникнення формалізму і дотримання викладених положень ст. 112 СК України та зазначених у постанові Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 рекомендацій, суд визнавав потрібним, щоб сторони надали особисті пояснення та ухвалами від 04 березня 2024 року та від 19 березня 2024 року визнавав явку сторін обов`язковою у судове засідання. Проте, сторони не з`являлись, доказів причин поважності такої неявки суду не надали.

Крім цього, клопотань про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції учасники не заявляли. Причини неявки суду не повідомили. Доказів неможливості прибути в судове засідання не надали.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що нез`явлення сторін у судове засідання, явку яких суд визнав обов`язковою, перешкоджає розгляду справи, оскільки не з`ясовано усіх обставин справи, які підлягають встановленню, зокрема згідно з приписами статті 112 СК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що приписами ЦПК України установлено порядок розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, у порядку окремого провадження.

Натомість, позовне провадження призначене для вирішення спорів. Тоді як з наявних матеріалів справи неможливо встановити, у чому полягає спір між позивачем і відповідачкою, чи існує такий взагалі.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, ураховуючи все викладене вище, принцип диспозитивності, беручи до уваги, що позивач, представник позивача та відповідачка не з`явились у судове засідання повторно, хоча явку сторін суд двічі визнав обов`язковою, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 у цій справі без розгляду, оскільки його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 223, 257, 258-260, 263, 268, 352-354, ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ