КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/2661/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/177/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

за апеляційною скаргою представника товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Савлук Т.В.,-

встановив:

У лютому 2023 року ТДВ «СГ «Оберіг» звернулось до суду із названим позовом.

ТДВ «СГ «Оберіг» просило визнати недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-211058835 від 14 вересня 2022 року, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 з моменту його укладення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що поліс підлягає визнанню недійсним, оскільки ОСОБА_1 надав неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 рокупозов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ТДВ «СГ «Оберіг» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник ТДВ «СГ «Оберіг» просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду від 27 вересня 2023 року скасувати.

ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив із недоведеності ТДВ «СГ «Оберіг», що в діях ОСОБА_1 наявний умисел під час надання відомостей про істотні умови предмету договору страхування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що під час укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 зазначив, що транспортний засіб «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , не підлягає обов`язковому технічному контролю.

14 вересня 2022 року між ТДВ «СГ «Оберіг» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип транспортного засобу: В3.

Термін дії полісу: з 00 годин 00 хвилин 15 вересня 2022 року по 14 вересня 2023 року включно.

02 січня 2023 року сталася ДТП за участю транспортного засобу «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Листом сервісного центру від 21 лютого 2023 року повідомлено, що транспортний засіб «Ford Transit 350», д.н.з. НОМЕР_1 , підлягає проходженню ОТК з періодичністю кожні два роки. Станом на відповідну дату, зазначену в таблиці інформація про дійсний (наявний) протокол ОТК відсутня.

Обґрунтовуючи позов, ТДВ «СГ «Оберіг» зазначило, що істотною умовою договору страхування при укладенні полісу щодо транспортних засобів, що підлягають ОТК, є проходження транспортним засобом ОТК.

Оскільки ОСОБА_1 при укладенні полісу надав неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування, відтак поліс від 14 вересня 2022 року має бути визнаний недійсним з моменту його укладення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 982 Цивільного кодексу України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

За ст. 203 ЦК Українизміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину.

Обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює.

Відповідно до абз. 6, 7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику.

Так, звертаючись до суду з позовом, ТДВ «СГ «Оберіг»обгрунтовувало позовні вимоги саме з підстав введення ОСОБА_1 в оману позивача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/18600/19 наголосив, що «під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину.

Отже, обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

При цьому, особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю».

Так, під час укладення договору відповідачем введено всю персональну інформацію страхувальника та забезпечувального транспортного засобу, яка необхідна для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після чого було прийнято пропозицію від страхувальника та підписано онлайн договір та здійснено оплату послуг.

Також, колегія суддів звертає увагу, що при оформленні полісу ОСОБА_1 надано позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено повна інформація: тип, номерний знак, марка, модель, рік випуску, VIN (номер кузова, шасі, рами) та місце реєстрації транспортного засобу.

ТДВ «СГ «Оберіг» не надало ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної інстанції доказів, на підтвердження умислу в діях ОСОБА_1 .

Враховуючи, що у діях ОСОБА_1 відсутня умисна форма вини введення в оману, відтак вказане унеможливлює визнання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності недійсним за цією ознакою.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що цей транспортний засіб «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , було застраховано в ПрАТ «СГ «Оберіг» 15 вересня 2021 року за страховим полісом № 205873241. Відповідачем вказано аналогічні дані як і при оформленні полісу № 211058835 від 14 вересня 2022 року. Проте, інформація вказана у страховому полісі № 205873241 не викликала сумніву у ПрАТ «СГ «Оберіг».

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 свідомо повідомив неправдиві відомості, колегія суддів оцінює критично, оскільки на підтвердження цього апелянтом не надано жодного доказу.

Натомість відповідачем зазначено, що при онлайн оформленні полісу графа: «ТЗ підлягає обов`яковому технічному контролю» була недоступною для внесення відомостей, в ній містились знаки «ХХХ». Вказане спростовує посилання ПрАТ «СГ «Оберіг» на наявність умислу в діях ОСОБА_1 при введенні істотних умов предмету договору страхування.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 27 вересня 2023 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 24 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко