Провадження № 2/344/704/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.,

секретаря Волощук Є.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 із вимогами про відшкодування моральної шкоди, в розмірі 50 000 грн та матеріальної шкоди в розмірі 5 825 грн 40 коп. заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23 травня 2023 року водій автомобіля марки ВАЗ 21063 відповідач по справі ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Набережній ім.. В.Стефаника у напрямку вул. Надрічна, вчинив наїзд на нього. Позивач перетинав дорогу в межах нерегульованого пішохідного переходу. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікувального закладу. У результаті ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження, а об`єктивна сторона ст. 286 КК України передбачає мінімум середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому в діях водія ОСОБА_4 відсутній склад злочину передбачений ст. 286 КК України, але, водночас в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП позивач поніс матеріальні витрати, в основному на купівлю ліків, в розмірі 5 825 грн. 40 коп.

Також незаконними діями ОСОБА_4 позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість провадження активного громадянського життя та в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Позивач не може ефективно працювати, вирішувати побутові проблеми, веде закритий спосіб життя, погано спить, у нього погіршився загальний стан здоров`я, тому моральну шкоду він оцінює в 50 000 грн.

14 грудня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, погоджується відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Одразу після зіткнення відповідач хотів відвезти ОСОБА_1 в лікарню, але він відмовився, оскільки приїхала швидка допомога на якій він доставлений в лікарню. В лікарні після обстеження у ОСОБА_1 було виявлено забої та садна верхніх кінцівок, інших ушкоджень не було виявлено, а потерпілий поїхав до додому з лікарні. Також позивачем на підтвердження завданих матеріальних збитків надані документи, які відносяться о лікування хвороб, які не пов`язані з ДТП. Доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди у розмірі 50 000 грн не підтверджені належними доказами.

10 січня 2024 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не розглядати, оскільки матеріальні збитки йому виплачено страховою компанією ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» та просив стягнути на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених у позові.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що після ДТП його швидка повезла в лікарню, де він пройшов обстеження та хотів залишитись в лікарні, бо почував себе зле, але лікарі сказали щоб він йшов додому бо в лікарні багато військових і немає місця. Наступного дня позивачу стало зле і він викликав швидку. Внаслідок травми сімейний лікар призначила йому лікування. Також позивач втратив сон, відчуття спокою, не може займатись повсякденними справами, в нього постійно болить голова, він боїться кудись йти. З відповідачем він зустрічався в офісі адвоката, але нічого конкретно вони не домовились щодо відшкодування шкоди.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн, через необґрунтованість такого розміру.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Як вбачається із копії постанови слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Ткачука І.М. про закриття кримінального провадження від 22 липня 2023 року, 23 травня 2023 року водій автомобіля марки ВАЗ 21063 ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Набережній ім.. В.Стефаника у напрямку вул. Надрічна, вчинив наїзд на ОСОБА_1 , який перетинав проїзну частину дороги справа на ліво відносно руху автомобіля, в межах нерегульованого пішохідного переходу. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікувального закладу. Згідно висновку експерта № 354/17-Д від 17.07.2023 у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, саден в ділянках обох ліктьових суглобів, синець в ділянці правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я. Досудовим слідством встановлено, що дана ДТП сталася з вини водія автомобіля ВАЗ 21063, який порушив вимоги ПДР. У результаті ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження, а об`єктивна сторона ст. 286 КК України передбачає мінімум середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому в діях водія ОСОБА_4 відсутній склад злочину передбачений ст. 286 КК України, але, водночас в його діях наявний склад адміністративного правопорушення. Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, відповідач не заперечує свою вину у завданні шкоди позивачу, але заперечує її розмір.

Згідно пункту 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За загальними положеннями моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України).

Позивач відмовився від відшкодування матеріальної шкоди, оскільки така йому відшкодована страховою компанією.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку моральна шкода ОСОБА_1 була завдана внаслідок ДТП в якому винен ОСОБА_4 , шляхом нанесення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України з подальшими змінами від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях у зв`язку із завданням йому легких тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій відповідача, які супроводжувались перенесенням фізичного болю, та емоційним стресом, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням ОСОБА_4 та вини останнього в її заподіянні, а тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування позивачу заданої діями відповідача моральної шкоди.

Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Згідно ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань підлягає встановленню та доказуванню в судовому порядку на загальних засадах змагальності сторін та доказування в цивільному процесі, виходячи із їх характеру та тривалості, стану здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, наслідків, що наступили, оскільки сума компенсації за спричинення моральної шкоди не встановлена законом.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач витрачала матеріальні ресурси для організації свого життя та відновлення попереднього стану, зокрема позивачем не доведено що вона витрачала кошти для відновлення становища, що існувало до завдання їй шкоди. При цьому у позовній заяві та у судовому засіданні позивачем взагалі не вказано які саме матеріальні ресурси вона витрачала для організації свого життя після спричинення їй фізичних та емоційних страждань.

Позивачем частково підтверджено письмовими доказами, зокрема медичними документами, факт того, що наслідки перенесеної травми призвели до появи втомлюваності, пасивності, зниженого настрою, пригніченості, чутливості, реакції замикання, настороги, невпевненості в собі, тривоги.

Крім того, із самих пояснень позивача, його поведінки під час судових засідань вбачається, що згадка про ДТП, обставини, спричиняють йому моральні страждання.

Однак, виходячи з принципу справедливості та розумності, факту завдання позивачу саме легких тілесних ушкоджень, та часткового обґрунтування в ході розгляду справи обсягу перенесених ним моральних страждань, суд вважає, що визначений розмір моральної шкоди в сумі 50 000 грн є завищений, а тому дана шкода підлягає до відшкодування, в розмірі, який суд за своїм внутрішнім переконання вважає достатнім, а саме в сумі 15 000 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем частково доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а тому позов слід задовольнити частково.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 гривень та 1073 грн. 60 коп. витрат по оплаті судового збору

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 19 березня 2024 року.