КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5199/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

секретар - Черняк Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року,

встановив:

у грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року позов було задоволено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року було видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення його до виконання.

У вересні 2023 року представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - Ліндаєв О.С. звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, посилаючись на те, що до нього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року заяву ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було задоволено, замінено стягувача АТ «Укрсиббанк» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - Ліндаєва О.С. та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який брав участь у справі в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» посилався на те, що 31 серпня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Інком-Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/08/2023, відповідно до умов якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 25 липня 2007 року перейшло до нового кредитора, що підтверджується актом приймання передачі від 31 серпня 2023 року. Того ж дня між ТОВ «Інком-Фінанс» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу за Договором №0, відповідно до умов якого право вимоги до ОСОБА_3 перейшло до заявника ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року заяву ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було задоволено, замінено стягувача АТ «Укрсиббанк» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

У своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач не була обізнана про розгляд справи, що є порушенням її прав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ч. 3 ст. 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Частиною 3 ст. 442 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд питання про заміну сторони у виконавчому листі відбувся за відсутності учасників справи. Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи судом.

Враховуючи викладене, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що є підставою для скасування ухвали суду.

У своїй апеляційні скарзі представник ОСОБА_1 посилається на те, що стягувача може бути замінено лише у відкритому виконавчому провадженні, доказів на підтвердження наявності якого відсутні, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Положеннями ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

При зверненні до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі заявником було надано копії Договору факторингу №31/08/23 від 31 серпня 2023 року, укладеного між первісним кредитором та ТОВ «Інком-Фінанс», Акту приймання-передачі Документації до Договору факторингу №31/08/23 від 31 серпня 2023 року, Акту приймання-передачі права вимоги від 31 серпня 2023 року, Договору факторингу за Договором №0 (укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Укрсиббанк») від 31 серпня 2023 року, укладеного між ТОВ «Інком-Фінанс» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

Надані заявником докази свідчать про те, що до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, заборгованість за яким була стягнута рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року у даній справі. Вказані обставини скаржником ОСОБА_1 не спростовані.

Враховуючи викладене, стягувача АТ «Укрсиббанк» у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року, слід замінити на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

У ч. 4 статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладено на суд обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (заява № 63566/00, § 23).

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року скасувати та постановити по справі нову ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчого листі № 752/19756/15-ц, виданому Голосіївським районним судом м. Києва 13.04.2017 на підставі рішення суду від 16 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 (народилась: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 72 863, 06 дол. США, проценти в сумі 83 998, 84 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 435, 21 грн. з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 28 березня 2024 року.

Головуючий

Судді