Провадження 2-др/127/31/24
У Х В А Л А

20 березня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю помічника судді Гудими Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 127/27661/23,

в с т а н о в и в:

12.03.2024 року судом зареєстровано заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Корнійчука С.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 127/27661/23.

Заяву мотивовано тим, що 07.03.2024 року постановлено ухвалу про закриття провадження у справі № 127/27661/23, разом з тим, відповідач ОСОБА_1 поніс судові витрати, про які заявив у відзиві.

На підставі ст. 59 Конституції України, ст. ст. 15, 133, 137, 142 ЦПК України просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Дослідивши зміст заяви суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні належним позивачці будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення зареєстрований 07.09.2023 року.

На запит суду від 08.09.2023 року Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради від 13.09.2023 року надано довідку про те, що з 12.09.2023 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Провадження у справі № 127/27661/23 за позовом ОСОБА_2 було відкрито 15.09.2023 року.

17.10.2023 року ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви з додатками та звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, що призначена на 18.10.2023 року.

15.11.2023 року судом зареєстровано клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Корнійчука С.А. про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи.

15.11.2023 року між адвокатом Корнійчуком С.А. та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої допомоги, ордер залучений до матеріалів справи.

12.12.2024 року ОСОБА_1 та його представником подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнав позов, оскільки не проживає і не користується житловим будинком, який на праві власності належить позивачу. На думку ОСОБА_1 , позивач не довела порушення її прав, тому просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що орієнтовний розмір судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 10 000 грн.

Підготовче провадження у справі було закрито 12.12.2023 року.

В судовому засіданні 07.03.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Корнійчук С.А. повідомив, що відповідач ОСОБА_4 , 1937 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її поховання здійснив ОСОБА_1 . Оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, заявив клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, про що надав письмову заяву.

В судовому засіданні 07.03.2024 року представник позивача адвокат Мазур С.М., яка приймала участь в режимі відеоконференції, заявила усне клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а також заявила клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з відмовою позивача від позову, оскільки відповідач ОСОБА_1 не проживає і не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про його виселення фактично немає. Зауважила, що наслідки відмови від позову зрозумілі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2024 року № 127/27661/23 провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном, виселення в частині вимог до відповідача ОСОБА_4 закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 . Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном, виселення в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 закрите на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з відмовою позивача від позову.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду докази понесення витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 59 Конституції України визначено: кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Крім того, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, відповідачу необхідно довести, а суду встановити та зазначити в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони виражені.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до роз`яснень, які міститься у п.38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвала. Залишення заяви (позову) без розгляду вирішується судом шляхом постановлення ухвали. У випадках, передбачених цим кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.

Тобто, у даному випадку ухвалою суду від 07.03.2024 року розгляд справи № 127/27661/23 було закінчено без ухвалення рішення по суті вимог. В частині вимог до ОСОБА_1 провадження закрите на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Обґрунтовуючи заяву про компенсацію витрат на правничу допомогу заявник посилався на те, що позов до ОСОБА_1 був пред`явлений безпідставно, оскільки він не зареєстрований та не проживає в будинку позивача. В подальшому вона відмовилась від позову, що підтверджено в судовому засіданні 07.03.2024 року.

Однак, заявником не доведено, а судом не встановлено, які саме недобросовісні дії позивача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи пред`явила позивач необґрунтований позов, чи систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору, чи недобросовісна поведінка мала неправомірну мету - ущемити права та інтереси відповідача, чи були дії позивачки умисні і який ступінь її вини і чим це підтверджується.

Враховуючи наведені норми закону, положення ст. 4 ЦПК України, конкретні обставини даної справи, суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_2 до суду з позовом до ОСОБА_1 про його виселення з належного їй будинку, не свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову та недобросовісність дій позивача.

На момент пред`явлення позову відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований в будинку, що належить позивачу. Право на відмову від позову передбачене ЦПК України і не містить обмежень в його реалізації, тому відмова від позову до ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що відповідач знятий з реєстрації, не може бути розцінена як необґрунтовані дії позивача.

За таких обставин заява представника ОСОБА_1 адвоката Корнійчука С.А. про стягнення судових витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 259, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 127/27661/23 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: