Справа № 301/4575/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді № 370 від 29.11.2023 року, КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що вищевказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 1183 від 27.03.1976 на основі рішення виконкому Довжанської сільської ради № 10 від 22.03.1974 року.

На даний час оригінали документів про право власності на спадкове майно втрачено, що унеможливлює оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Так, відповідно до архівної довідки № Д-1064/01-17 від 26.10.2023, що 07.11.1911 в с. Довге, Іршавського (тепер Хустського) району в метричній книзі про одруження № 50 було зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Від указаного шлюбу у бабусі та дідуся позивачки народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.03.1973 року.

18.02.1950 між ОСОБА_6 , 1922 року народження, та ОСОБА_7 , 1927 року народження, укладено шлюб, який був зареєстрований у с. Довге Іршавського району під актовим записом № 8. Після реєстрації одруження ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Від шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 народилася позивачка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.01.2017 між позивачкою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 02.05.1970 зареєстровано шлюб, після реєстрації якого позивачка набула прізвище « ОСОБА_10 ».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І НОМЕР_3 від 11.05.1991, моя мати ОСОБА_9 уклала новий шлюб з ОСОБА_13 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 27 від 11.05.1991 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 »

Однак, мати позивачки ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 21.10.2009.

З наведено вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_16 , та онучкою ОСОБА_2 .

Згідно довідки Довжанської сільської ради від 29.11.2023 № 02-16/1904 щодо надання інформації про зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_2 осіб, у сільській раді відсутня книга по-господарського обліку за вказаний період, яка містить інформацію про вказану адресу. Позивачка стверджує, що до дня смерті бабусі ОСОБА_2 разом з нею проживала вона та ОСОБА_16 .

Під час свого життя ОСОБА_2 заповіт не залишала.

ОСОБА_16 в свою чергу, прийняла спадщину, однак належним чином не оформила правовстановлюючі документи на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вже було вищевказано, ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час свого життя ОСОБА_16 заповіт на спадкове майно не залишала, а тому спадкування майна здійснюється за законом у порядку черговості.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_16 позивачка проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 , не відмовлялась від спадщини та відповідно є такою що її прийняла.

Батько позивачки ОСОБА_6 також помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті. У матері позивачки, також був син ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На підставі наведеного та відповідно до ст. 1261 ЦК України у зв`язку із відсутністю інших осіб першої черги спадкування, діти спадкодавця мають право на спадкове майно в першу чергу.

Інші родичі спадкодавця ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які б підтверджували більш близькі родинні зв`язки - відсутні.

Також, інші особи, які б претендували на спадкове майно після смерті спадкодавці, в тому числі, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні - відсутні.

При зверненні до нотаріуса у оформленні спадщини позивачці було відмовлено, в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, зареєстровані у встановленому законом порядку щодо належності житлового будинку.

У зв`язку з цим позивачка не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, а розгляд справи просила, проводити за її відсутності.

Представник відповідача - Довжанської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій, просив справу розглянути без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17.11.2023 (а.с.9)

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді № 370 від 29.11.2023 (а.с.8) КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що вищевказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 1183 від 27.03.1976 на основі рішення виконкому Довжанської сільської ради № 10 від 22.03.1974 року.

На даний час оригінали документів про право власності на спадкове майно втрачено, що унеможливлює оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Так, відповідно до архівної довідки № Д-1064/01-17 від 26.10.2023, що 07.11.1911 в с. Довге, Іршавського (тепер Хустського) району в метричній книзі про одруження № 50 було зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Від указаного шлюбу у бабусі та дідуся позивачки народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.03.1973.(а.с. 10)

18.02.1950 між ОСОБА_6 , 1922 року народження, та ОСОБА_7 , 1927 року народження, укладено шлюб, який був зареєстрований у с. Довге Іршавського району під актовим записом № 8 (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 13.03.1961 р. (а.с. 11). Після реєстрації одруження ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Від шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 народилася позивачка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.01.2017 між позивачкою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 02.05.1970 зареєстровано шлюб, після реєстрації якого позивачка набула прізвище « ОСОБА_10 »(а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І НОМЕР_3 від 11.05.1991, моя мати ОСОБА_9 уклала новий шлюб з ОСОБА_13 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 27 від 11.05.1991.(а.с.15) Після укладення шлюбу ОСОБА_9 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 »

Однак, мати позивачки ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 21.10.2009.(а.с. 16)

З наведено вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_16 , та онучкою ОСОБА_2 .

Згідно довідки Довжанської сільської ради від 29.11.2023 № 02-16/1904 щодо надання інформації про зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_2 осіб, у сільській раді відсутня книга по-господарського обліку за вказаний період, яка містить інформацію про вказану адресу.(а.с. 19). Позивачка стверджує, що до дня смерті бабусі ОСОБА_2 разом з нею проживала вона та ОСОБА_16 .

Під час свого життя ОСОБА_2 заповіт не залишала.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Враховуючи той факт, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася до 1 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР (надалі ЦК УРСР).

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності з положеннями ст. 549 ЦК УРСР спадкоємцем, що прийняв спадщину визнається, вважається особа, що фактично вступила в управління або володіння спадковим майном.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо

Отже, ОСОБА_16 в свою чергу, прийняла спадщину, однак належним чином не оформила правовстановлюючі документи на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вже було вищевказано, ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час свого життя ОСОБА_16 заповіт на спадкове майно не залишала, а тому спадкування майна здійснюється за законом у порядку черговості.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_16 позивачка проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 , не відмовлялась від спадщини та відповідно є такою що її прийняла.

Батько позивачки ОСОБА_6 також помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті (а.с.21). У матері позивачки, також був син ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (копії свідоцтва про народження та смерті додаються (а.с.17-18).

На підставі наведеного та відповідно до ст. 1261 ЦК України у зв`язку із відсутністю інших осіб першої черги спадкування, діти спадкодавця мають право на спадкове майно в першу чергу.

Інші родичі спадкодавця ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які б підтверджували більш близькі родинні зв`язки - відсутні.

Також, інші особи, які б претендували на спадкове майно після смерті спадкодавці, в тому числі, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні - відсутні.

При зверненні до нотаріуса у оформленні спадщини позивачці було відмовлено, в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, зареєстровані у встановленому законом порядку щодо належності житлового будинку.

У зв`язку з цим позивачка не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України , спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканкою АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.А. Даруда