ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2160/24 Справа № 171/1686/23 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Зубакової В.П., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бортник В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №171/1686/23 за позовом ОСОБА_1 до Філії - Дніпропетровське обласне управляння Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» «про припинення нарахування за картковим рахунком та зобов`язання відновити залишок», з апеляційною скаргою Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Томаш В.І.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Філії - Дніпропетровське обласне управляння Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» про припинення нарахування за картковим рахунком та зобов`язання відновити залишок.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що що 20.04.2019 року уклав з відповідачем Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відкрито рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), кредитний ліміт 31000 грн. ОСОБА_1 є клієнтом АТ «ОщадБанк», має банківську картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує заробітну плату.

30 вересня 2022 року позивач знаходився вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , на його мобільний телефон НОМЕР_4 , який є фінансовим номером в системі Ощад24, прийшло смс повідомлення з кодом авторизації від ОщадБанку. На вказане повідомлення Позивач ніяким чином не відреагував, після чого йому на вказаний мобільний телефон надійшло повідомлення про зняття грошових коштів з картки Позивача № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) в сумі 15 000,00 грн. та 15 400,00 грн., при цьому будь-яких банківських операцій він не проводив.

30 вересня 2022 о 22.51 год. ОСОБА_1 зателефонував на номер 102 та повідомив про списання з його рахунку грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн., даний виклик зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Відділення поліції №8 (м. Апостолове) Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №3715.

28 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, номер кримінального провадження № 0000265. Позивач наголошує, що стороннім особам не надавав свою кредитну картку та пароль до неї, нікому не називав будь-які дані, що стосуються відкритого кредитного рахунку та кредитної картки.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань невідома особа, без відома власника картки, здійснила переказ грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн. через платіжну систему MoneySend Funding, зокрема картку № НОМЕР_5 ПАТ «Укргазбанк» () ЖЕО 4146.

03 жовтня 2022 року позивач звернувся з письмовою заявою до Начальника відділу банківської безпеки ТВБВ №10003/0407 АТ «ОщадБанку» ОСОБА_2 щодо надання письмової інформації про зняття коштів з його рахунку у розмірі 30 400,00 грн.

04 листопада 2022 року ГУНП в Дніпропетровській області Криворізьке районне управління поліції відділення №8 (слідче відділення) винесло постанову про залучення в якості потерпілого ОСОБА_1

09 травня 2023 Позивач направив письмовий запит Начальнику Дніпропетровського регіонального відділення Ощадбанку Губанову С.Н. щодо списання боргу з його картки на суму 30 000,00 грн. у зв`язку з шахрайськими діями, до даної заяви було прикладено витяг з ЄРДР, постанову про залучення ОСОБА_1 як потерпілого, про проведення досудового розслідування та паспортні дані.

На його запит надано відповідь за вих. №103.14-16/1617/2023/с від 23 травня 2023 в якій зазначено, що 30.09.2022 о 21:49 годині, згідно виписки по картковому рахунку, здійснено операції переказу коштів, у сумі 15 400,00 грн. та 15 000,00 грн. на картку іншого банку за допомогою додатку Мобільний Ощад. Нажаль, встановити особу отримувача коштів не має можливості. Несанкціонований доступ до карткового рахунку міг статися при наявності доступу сторонніх осіб до платіжної картки Позивача при наданні стороннім особам персональної інформації щодо картки. Рекомендація: дочекатися результатів слідства.

Згідно банківської виписки від 02.06.2023 року по картці/рахунку НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , за період з 30.09.2022 по 02.06.2023 усього витрат 35 313,01 грн., списання відсотків за використання кредитного ліміту, -4 599,01 грн., по картці/рахунку НОМЕР_3 комісія складає - 1 222,96 грн.

У зв`язку з викладеним просив суд, припинити нарахування за картковим рахунком № НОМЕР_3 , поточний рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 по відсотках, щомісячних пл атежах, та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом з 30.09.2022 року по день винесення рішення суду, що утворився внаслідок злочинних дій, проведенням операцій (транзакцій) 30.09.2022 року.

Зобов`язати Філію - Дніпропетровське обласне управляння Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» відновити залишок коштів на особистому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) у зв`язку з несанкціонованими операціями від 30.09.2022 року та списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції, суму комісії за перерахунок грошових коштів з карти НОМЕР_2 на картку НОМЕР_7 .

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено - припинено нарахування за картковим рахунком № НОМЕР_3 , поточний рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 по відсотках, щомісячних платежах, та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом з 30.09.2022 року по день винесення рішення суду, що утворився внаслідок злочинних дій, проведенням операцій (транзакцій) 30.09.2022 року.

Зобов`язано Філію - Дніпропетровське обласне управляння Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» відновити залишок коштів на особистому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) у зв`язку з несанкціонованими операціями від 30.09.2022 року та списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції, суму комісії за перерахунок грошових коштів з карти НОМЕР_2 на картку НОМЕР_7 . Вирішено питання щодо сплати судового збору.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом не взято до уваги, що зазначені в позовній заяві платіжні операції клієнта були здійсненні коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки, випущеної на ім`я позивача, з обов`язковою ідентифікацією/верифікацією клієнта з використанням коду доступу до мобільного додатку «Ощад 24/7»/біометрії та з правильним введенням одноразових кодів доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку, які надсилалися на фінансовий номер позивача.

АТ «Ощадбанк» вважає, що несанкціонований переказ грошових коштів міг статися і в результаті розголошення позивачем своїх персональних даних, реквізитів платіжної картки та одноразових кодів підтвердження, які надходили на фінансовий номер телефона Позивача.

Судом не досліджено факт причетності Позивача до спірних транзакцій за результатами слідства.

Крім того, банк не отримував повідомлень про втрату телефону, на якому було встановлено мобільний додаток, або про компрометацію особистого ключа, або іншої інформації, яка б викликала у банку сумнів щодо переказу. Ініціація операції була здійснена засобами та у спосіб, що у повній мірі відповідав договору. Крім того, операції, які, на думку позивача були шахрайськими, проходили з введенням номеру карти, терміна дії, СVV2, а також введенням коду, який відомий тільки власнику картки. Вказані обставини свідчать про те, що позивач передав свої персональні дані третім особам.

Позивачем не надано доказів того, на підтвердження протиправних дій з боку банку, а порушення кримінального провадження по факту шахрайських дій відносно позивача не свідчить про законність позовних вимог, оскільки дане провадження не закінчене винних осіб не встановлено, а також не доведено відсутності вини позивача у знятті коштів з його рахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідачем не надано жодних доводів того, що списання коштів зловмисниками сталось з вини позивача, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі №171/1686/23 без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з огляду на наступне.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 24 березня 2017 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання №46056/270317 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осбі та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами договору позивачу надано кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відклювальної кредитної лінії на картковий рахунок № НОМЕР_8 , бажаний розмір кредиту 36 000 грн. строк кредитування до 24.03.2020 року.

20.04.2019 року позивач підписав Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відкрито рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), кредитний ліміт 31 000,00 грн. (а.с. 42-45)

Також, ОСОБА_1 є клієнтом АТ «ОщадБанк», має банківську картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує заробітну плату.

30 вересня 2022 року на мобільний телефон НОМЕР_4 , який є фінансовим номером в системі Ощад24 позивача, прийшло смс повідомлення з кодом авторизації від ОщадБанку. На вказане повідомлення Позивач ніяким чином не відреагував, після чого йому на вказаний мобільний телефон надійшло повідомлення про зняття грошових коштів з картки Позивача № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) в сумі 15 000,00 грн. та 15 400,00 грн.

30 вересня 2022 о 22.51 год. зателефонував на номер 102 та повідомив про списання з його рахунку грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн.. даний виклик зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Відділення поліції №8 (м. Апостолове) Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №3715.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2022 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, номер кримінального провадження № 0000265.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, 30.09.2022 року, з використанням електронно обчислювальних систем заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 .. що зберігались на банківській картці АТ «Ощадбанк» в сумі 30 000 грн. шляхом їх переказу без відома та дозволу власника через платіжні всистеми типу MoneySend Funding на інші рахунки. зокрема картку № НОМЕР_5 ПАТ «Укргазбанк».

03 жовтня 2022 року позивач звернувся з письмовою заявою до Начальника відділу банківської безпеки ТВБВ №10003/0407 АТ «ОщадБанку» ОСОБА_2 щодо надання письмової інформації про зняття коштів з його рахунку у розмірі 30 400,00 грн. (а.с.8).

Постановою ГУНП в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції відділення №8 (слідче відділення) від 04 листопада 2022 року залучено в якості потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 20)

09 травня 2023 Позивач направив письмовий запит Начальнику Дніпропетровського регіонального відділення Ощадбанку Губанову С.Н. щодо списання боргу з його картки на суму 30 000,00 грн. у зв`язку з шахрайськими діями, до даної заяви було прикладено витяг з ЄРДР, постанову про залучення ОСОБА_1 як потерпілого, про проведення досудового розслідування та паспортні дані (а.с.12).

Згідно відповіді на звернення позивача вих. №103.14-16/1617/2023/с від 23 травня 2023 Ощадбанк повідомив, що 30.09.2022 о 21:49 годині, згідно виписки по картковому рахунку, здійснено операції переказу коштів, у сумі 15 400,00 грн. та 15 000,00 грн. на картку іншого банку за допомогою додатку Мобільний Ощад. Нажаль, встановити особу отримувача коштів не має можливості. Несанкціонований доступ до карткового рахунку міг статися при наявності доступу сторонніх осіб до платіжної картки Позивача при наданні стороннім особам персональної інформації щодо картки. Рекомендація: дочекатися результатів слідства.

На даний час кримінальне провадження №0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України триває.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті будь-якої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відмова банку у відновлення залишку кредитних коштів на особистому рахунку ОСОБА_1 є неправомірною.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Положення №705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Пунктом 6 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» передбачено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення №705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544св19).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, тлумачення наведених норм дозволяє зробити висновок, що підставою відповідальності особи-користувача платіжної картки за здійснення несанкціонованих платіжних операцій з її рахунку є її дії чи бездіяльність, що сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні спірних грошових коштів.

З огляду на виписку по картковому рахунку № НОМЕР_9 , який оформлений на ОСОБА_1 , із даного кредитного рахунку 30.09.2022 року о 21-49 год. було здійснено електронний переказ коштів у сумі 15 400 гривень і 15 000 гривень за допомогою платіжної системи «UKR KIEV IPAY P2P».

Відповідно до умов Договору у п. 17.1.1. зазначено, що Банк здійснює Дистанційне обслуговування Клієнта за допомогою Дистанційних каналів обслуговування зокрема, але не виключно, за допомогою Чат-бот, Системи ДБО та всіх його каналів обслуговування, за плату, в розмірі комісійної винагороди, визначеної тарифами.

Банк не несе відповідальність за наслідки несвоєчасного попередження Клієнтом Банку про невірно проведені операції або про необхідність блокування Облікового запису Клієнта в Системі ДБО (п, 17,3.7.); наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта- Відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк (17.3.8.).

Відповідно до п 7.4.4. Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних / авторизаційних даних за допомогою вірусів і програмшпигунів на персональному програмному забезпеченні клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення.

У п.9.15 зазначено, що клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, СVV2/СVС2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна , Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт,

Пунктом 9.16 передбачено, що клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIМ-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта.

У п. 9.17 зазначено, що клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках СооgІе Рау або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрн, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи.

Пункт 9.18 передбачає, будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Fасе ID), Банк безумовно вважає клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися.

Як вбачається, банківські операції щодо переказу з рахунку позивача грошових коштів проведені коректно, з зазначенням номера картки, дати закінчення строку дії картки та трьохзначного коду зазначеного на зворотній стороні картки.

Таким чином, установивши, що операції з переказу спірних коштів здійснені з використанням реквізитів платіжної картки (номер картки, дата закінчення строку дії картки, тризначний код CVV2/CVC2, відомий лише держателю, який зберігається лише на платіжній картці) та підтверджено за допомогою технології Mastercard SecureCode (СМС-повідомлення з унікальними одноразовими кодами направлені банком на фінансовий телефон позивачки), колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з його карткового рахунку з вини банку, в свою чергу відповідачем мотивовано його заперечення проти позову з посиланням на нормативні акти, які регулюють порядок здійснення списанні коштів з рахунків клієнтів в електронному вигляді з урахуванням запобіжників у виді системи захисту авторизаційних та ідентифікаційних даних.

З урахуванням наведеного та встановлених судом фактичних обставин справи колегія суддів вважає, що Банк в даному випадку не повинен нести цивільно-правової відповідальності перед позивачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду, на підставі ч.1 ст.376 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» підлягає стягненню судовий збір в розмірі за подання апеляційної скарги, в сумі становить 1 610, 40 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2023 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Філії - Дніпропетровське обласне управляння Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» про припинення нарахування за картковим рахунком та зобов`язання відновити залишок, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України» судовий збір за подання апеляційної скарги 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складений 20.03.2024р.

Головуючи суддя О.В. Агєєв