Справа № 161/6121/24
Номер провадження 2/167/192/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 квітня 2024 року місто Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Н.В. Шептицька, вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

27.03.2024 року позивач звернулася в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області, в який надійшла 24.04.2024 року і, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2024 року, передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 28, 31).

Вивчивши позовну заяву з додатками, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Положеннями статтей 52, 53 ЦПК України визначено статус третіх осіб, а саме: які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, також треті особи можуть брати участь у розгляді справи на стороні позивача або відповідача.

Участь третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо (для третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги) або опосередковано (для третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги) стосується прав та інтересів цих осіб. Тому участь у справі третіх осіб є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані із спірним правовідношенням, а також дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не визначено передбачений статтями 52, 53 ЦПК України процесуальний статус третьої особи: Орган опіки і піклування Служби у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, а саме: не вказано на стороні позивача чи відповідача має брати участь в розгляді даної справи зазначена третя особа, із самостійними вимогами чи без самостійних вимог.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ч.1 ст. 56 Цивільного кодексу України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Крім того, слід зазначити наступне.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно частин 2, 4 статті 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Верховний Суд у справі № 160/7887/18 ( постанова від 08 травня 2018 року) зазначив, що напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Оскільки під засвідченням копії документа необхідно розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом», особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії, дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Верховний Суд у справі № 5026/886/2012 (постанова від 27 вересня 2021 року) вказав, що незасвідчені у встановленому законом порядку письмові докази, є недопустими.

Встановлено, що долучені до позовної заяви всі копії письмових доказів не засвідчені в установленому порядку, зокрема, не містять слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, строк їх усунення не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, доходжу висновку, що позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків:

- визначити процесуальний статус третьої особи, згідно вимог ст.ст. 52, 53 ЦПК України;

- надати копії письмових доказів (додатків до позовної заяви), засвідчені в установленому порядку, для суду та інших учасників судового процесу;

- зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись статтями 42, 52, 53, 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху, і надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 (есяти) днів з дня вручення позивачу копії даної ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175-177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу, що не позбавляє її права повторно звернутися до суду із такими ж вимогами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рожищенського районного суду

Волинської області Н.В. Шептицька