РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (представник - адвокат Чекан Вікторія Василівна) до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Закарпаттяенергозбут» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів вказуючи, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №429, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу. ОСОБА_1 , якій здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та оплатою рахунків виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за спожиту електричну енергію за вказаною адресою, що підтверджується копією абонентської книжки за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Споживачем ОСОБА_1 відмови від приєднання до такого договору подано не було, а відтак сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 . Як вбачається з абонентської книжки особовий рахунок № НОМЕР_1 заведено на ОСОБА_1 , останній ТОВ «Закарпаттяенергозбут» забезпечує постачання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться а адресою: АДРЕСА_2 . Згідно інформаційної довідки отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №357755270 від 09.12.2023 право власності за вказаною вище адресою зареєстровано за ОСОБА_1 . Внаслідок неналежного виконання вищезазначених вимог законодавства та взятих на себе зобов`язань, у ОСОБА_1 перед товариством утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 11984,44 грн за період з липня 2021 року по 25.12.2023, оплату якої боржник у порядку та строки, визначені договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснив, що також підтверджується загальною карткою споживання за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Товариство просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут» суму заборгованості в розмірі 11984,44 грн за спожиту електричну енергію, судовий збір у сумі 2147,20 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2024 відкрито провадження по даній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , якій здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за вищевказаною адресою та оплатою рахунків, виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за спожиту електричну енергію за вказаною адресою, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 .

Таким чином, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем.

Згідно з розрахунком у відповідачки виникла заборгованість за період з липня 2021 року по грудень 2023 року в сумі 11984,44 грн, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 .

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

З огляду на зазначене вище та з врахуванням обов`язку відповідачки сплачувати за спожиту електричну енергію, приймаючи до уваги те, що відповідачка не надала суду доказів щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію та не спростувала документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 11984,44 грн за період з липня 2021 року по грудень 2023 року.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).

Разом з тим, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Судом встановлено, що 25.04.2019 між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Адвокатським об`єднанням «Професійне адвокатське об`єднання «Правовий Альянс» укладено договір про надання правової допомоги № 26.

На підтвердження повноважень адвоката представником позивача надано ордер серії АО №1106369, виданий адвокату Чекан В.В. адвокатським об`єднанням «Професійне адвокатське об`єднання «Правовий Альянс» на підставі договору про надання правової допомоги № 26 від 25.04.2019.

З акта № 154/23 про надання правової допомоги від 28.12.2023 вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Професійне адвокатське об`єднання «Правовий Альянс» в межах договірних зобов`язань по цивільній справі за позовом ТОВ «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів виконані наступні дії:

- вивчення та аналіз наданих клієнтом документів, формування позиції клієнта у справі адвокатом об`єднання (період затраченого часу - 2 год.);

- надання консультацій клієнту (період затраченого часу - 2 год.);

- визначення та аналіз норм матеріального та процесуального права для підготовки позовної заяви (період затраченого часу - 1,5 год.);

- збір та аналіз доказів необхідних для подання позовної заяви (період затраченого часу - 1 год.);

- підготовка та направлення в суд першої інстанції позовної заяви у справі за позовом ТОВ «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 з додатками (період затраченого часу - 5 год.);

- направлення відповідачу копії позовної заяви у справі за позовом ТОВ «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 з додатками (період затраченого часу - 0,5 год.);

Загальна кількість затраченого часу складає 12 год., що становить розмір винагороди об`єднання у сумі 7000,00 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.

Враховуючи вищезазначене, з відповідачки підлягають стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі ч.3 ст.133 та ст.ст. 137, 141 ЦПК України.

Сплачений позивачем судовий збір відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України у сумі 2147,20 гривень також підлягає стягненню з відповідачки.

Керуючись ст. ст. 82, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 32, 525, 526, 599, 611, 612, 629 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (місцезнаходження: пл. Жупанатська, 18, м. Ужгород, Закарпатська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41999833) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 11984,44 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні, сорок чотири копійки) та 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень, двадцять копійок) судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 гривень (сім тисяч гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя