Справа № 405/729/19
УХВАЛА

28.03.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

з участю секретаря - Гордуз О.Ю.

заявника - ОСОБА_1

стягувача - ОСОБА_2 та її представника - адвоката Москаленка Ю.В.

державного виконавця - Пісної В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко І.М. у справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на незаконні дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває справа за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії державного виконавця.

21.03.2024 року скаржником повторно подана заява про відвід судді Шевченко І.М. у справі, яка мотивована тим, що суддя Шевченко І.М. вступила в зговір з матір`ю його дитини, перешкоджала у доступі до ознайомлення із витребуваними документами та не направила ухвалу про витруювання доказів, а також не прийняла міри до зупинення виконавчого провадження. Ним доведено, що суддя свідомо приймає участь у змові зі стягувачем та кримінальним державним виконавцем.

В судовому засіданні скаржник відвід підтримав, стягувач - ОСОБА_2 та її представник - адвокат Москаленкао Ю.В. заперечували проти задоволення відводу, державний виконавець залишила вирішення питання на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу судом відмічається наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.36 ЦПК України). Частина 5 вказаної статті вказує, що суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участь у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Зокрема, судом відзначається, що заявлений позивачем відвід не обґрунтований відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Аналізуючи підстави заявленого ОСОБА_1 відводу судді, судом відзначається, що останні зводяться до того, що суддею не надано доступ до витребуваних доказів, не витребувано відповідні докази та не вирішені процесуальні питання.

При цьому, заява про відвід судді від 29.01.2024 року залишена без задоволення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заявлений відвід не вмотивований належним чином і підстави для відводу судді Шевченко І.М. відсутні.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено.

Керуючись ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити провадження у цивільній справі № 405/729/19, провадження № 2/405/22/23 за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на незаконні дії державного виконавця.

Передати заяву про відвід судді Шевченко І.М., від 21.03.2024 року подана скаржником по справі № 405/729/19, провадження № 2/405/22/23 за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на незаконні дії державного виконавця до канцелярії Ленінського районного суду м. Кіровограда для визначення автоматизованою системою документообігу суду та на підставі ч.1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко