ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/895/24
провадження № 2-др/753/72/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

18 квітня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участю секретаря судового засідання Давидюк В.О.

представника позивача Бубенок В.Г.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву представника позивача адвоката Бубенок Віктора Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/895/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яким позовні вимоги було задоволено у повному обсязі

27 березня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва від представника позивача- адвоката Бубенок В.Г. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно відшкодування витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 01 квітня 2024 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

У своїй заяві адвокат просить відшкодувати витрати на правову допомогу, які поніс позивач у зв`язку з розглядом даної справи, що становить 10 000 грн.

16 квітня 2024 року до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких представник зазначив, що представником позивача було надіслано відповідачу копію заяви про ухвалення додаткового рішення, однак до неї не було долучено копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від 29 грудня 2023 року та від 25 березня 2024 року, а також копія рахунку №01/03/2024 від 01 березня 2024 року, що позбавляє відповідача надати правовий аналіз зазначених документів, а також перевірити, чи дійсно дані кошти були перераховані позивачем. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представник відповідача зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін. Загалом представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

У судове засідання призначене на 18 квітня 2024 року з`явилися представник позивача - адвокат Бубенок В.Г. та відповідач ОСОБА_2 .

Представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати, понесені нею на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідач заперечував щодо задоволення заяви з підстав, викладених його представником у письмових запереченнях, зазначив, що сума витрат понесених позивачем на правову допомогу є завищеною. Крім того, вказав, що позивачка знаходиться за кордоном, а отже не могла особисто сплатити адвокату кошти готівкою, тобто вона особисто витрат не понесла.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, заперечення представника відповідача на зазначену заяву, вислухавши пояснення у судовому засіданні відповідача тат представника позивача, суд доходить наступного висновку.

У 02 січня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано за ОСОБА_3 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частину автомобіля "Dodge Avenger", д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 110500 грн компенсації вартості 1/2 частини автомобіля "Dodge Avenger", д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1105 грн та 1500 грн вартість звіту про незалежну оцінку транспортного засобу.

У заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До позовної заяви представником позивача було долучено копії ордеру на представництво інтересів ОСОБА_3 адвокатом Бубенок В.Г.

До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі долучено копію договору про надання правової допомоги від 21 вересня 2023 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, копії рахунків № 01/12/23 від 29 грудня 2023 року та № 01/03/24 від 25 березня 2024 року, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 01/12/23 від 29 грудня 2023 року та № 01/03/24 від 25 березня 2024 року.

Відповідно до положень договору про надання правової допомоги від 21 вересня 2023 року, укладеному між ОСОБА_3 та адвокатом Бубенок В.Г., за цим договором виконавець зобов`язується надавати правову допомогу клієнту у всіх цивільних, адміністративних та кримінальних справах, які його стосуються безпосередньо чи опосередковано.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість послуг (виконаних робіт) за договором становить 2000,00 грн за годину роботи. Згідно пункту 3.2 договору, за надані виконавцем послуги клієнт сплачує винагороду на підставі рахунку за надання послуг. Рахунок підлягає оплаті протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання клієнтом.

Відповідно до копії рахунку №01/12/23 від 29 грудня 2023 року зазначено найменування робіт виконаних адвокатом, кількість витрачених годин їх вартість, а саме: підготовка та подання адвокатського запиту до РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві - 2000 грн; вивчення та аналіз документів, підготовка позовної заяви про поділ спільного майна подружжя - 6000 грн.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 01/12/23 від 29 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 сплатила адвокату Бубенок В.Г. кошти у розмірі 8000,00 грн відповідно до рахунку №01/12/23 від 29 грудня 2023 року.

Окрім того, відповідно до копії рахунку №01/03/24 від 25 березня 2024 року зазначено найменування робіт виконаних адвокатом, кількість витрачених годин їх вартість, а саме: участь у судовому засіданні 20.03.2024 у справі № 753/895/24 - 2000 грн.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру №01/03/24 від 25 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 сплатила адвокату Бубенок В.Г. кошти у розмірі 2000,00 грн відповідно до рахунку №01/03/24 від 25 березня 2024 року.

Отже, адвокатом Бубенок В.Г. надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Таким чином, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на підставу та предмет позову, складність справи, зміст позовної заяви, кількість та вид додатків долучених до неї, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, проведення одного судового засідання у справі, з огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, враховуючи письмові заперечення представника відповідача та заперечення відповідача надані ним у судовому засіданні, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, матиме надмірний характер.

З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

заяву представника позивача адвоката Бубенок Віктора Григоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

Повний текст додаткового рішення складено 24 квітня 2024 року.

Суддя К.В. Шаповалова