Справа № 567/1899/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

До Острозького районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що з20 березня 2009 року року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області. Шлюбне життя між ними не склалося, тому позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначає, що від спільного подружнього життя вони з відповідачем мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження яких вона вказана їх матір`ю, а відповідач - батьком. У встановленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював та на даний час не оспорює.

Вказує, що вона разом з дітьми проживає в АДРЕСА_1 .

Зазначає, що вона з відповідачем як подружжя разом не проживають з січня 2023 року, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дітей не надає в достатньому розмірі. Вона працює в Острозькому КП «Водоканал» на посаді лаборанта хімічного аналізу та отримує мінімальну заробітну плату, тому не має можливості самотужки утримувати двох неповнолітніх дітей та надавати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку.

Інших джерел доходу у неї немає. Рухомого та нерухомого майна, вкладів на банківських рахунках вона не має. Стан здоров`я у неї та доньки є добрим, син має захворювання нирок та паталогію серця, у зв`язку з чим потребує регулярних медичних обстежень та періодичного лікування. Інших осіб на її утриманні не має.

Вказує, що матеріальний стан дітей є незадовільним, оскільки вони не отримують власних доходів, не мають у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, а також не мають дивідендів чи інших доходів та вкладів на банківських рахунках. Діти проживають разом з нею, вона займається їх вихованням і утриманням самостійно. Син є учнем 9 класу, а донька 7 класу Хорівського ліцею Острозької міської ради.

Вказує, що відповідач є працездатною особою, офіційно перебуває на військовій службі у зв`язку з мобілізацію до лав ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ) та отримує щомісячне грошове забезпечення у достатньому розмірі, відтак має стабільний та регулярний дохід. Стан здоров`я відповідача є добрим, хронічних захворювань та інвалідності він не має, інших утриманців не має, про наявність у відповідача власного нерухомого, рухомого майна їй не відомо.

Вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу їхнім дітям, однак свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків як батька, в добровільному порядку аліменти не сплачує, весь отриманий дохід витрачає на власні потреби.

У вересні 2023 року відповідач перерахував на її картковий рахунок 2700 грн., що є недостатнім розміром для утримання двох неповнолітніх дітей. Зазначає, що між нею та відповідачем відсутня домовленість щодо утримання їхніх дітей. Відповідач свій обов`язок з утримання дітей до досягнення ними повноліття належним чином в добровільному порядку не виконує, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом.

Просила визначити розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що буде відповідати віку дітей та щоденним їхнім потребам.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні повністю, мотивуючи тим, що позивачка будь - яких доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат у зв`язку з хворобливим станом сина ОСОБА_3 суду не надала. Зазначив, що останній дійсно з народження хворів, водночас стан його здоров`я значно покращився та на даний час попри встановлені йому діагнози єдиними відновлювальними та лікувальними заходами визначено заняття по фізичному вихованню у підготовчій групі до кінця навчального року та диспансерний облік. Також відповідно до карти доплероехокардіоскопічного обстеження від 08.12.2023 року єдина рекомендація щодо обстеження сина ОСОБА_3 - консультація сімейного лікаря, УЗД контроль 1 раз на рік.

Вказує, що усі необхідні витрати, пов`язані з навчанням та станом здоров`я їхніх дітей він без зауважень та зволікань оплачував та жодного разу не відмовив у цьому, і не має такого наміру у майбутньому.

Зазначає, що доводи позивачки про те, що він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в добровільному порядку не сплачує аліменти не відповідають дійсності, оскільки він з 30 січня 2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, з 12 травня 2023 року по теперішній час бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації в Запорізькій та Дніпропетровській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів смт.Новомиколаївка, м.Оріхів Запорізької області.

Вказує, що у зв`язку з перебуванням на військовій службі в Збройних Силах України він дійсно отримує грошове забезпечення, розмір якого в більшій мірі складається із надбавок та доплат, виплата яких залежить як від успішності проходження служби, так і матеріального забезпечення частини, будь-які інші доходи у нього відсутні.

Зазначає, що між ним та позивачкою була досягнута усна домовленість, згідно якої для їхніх спільних дітей відкриваються карткові рахунки на які він перераховуватиме грошові кошти для покриття витрат на харчування, одяг, побут та будь-які інші необхідні витрати, яких потребуватимуть діти.

Вказує, що попри його постійну задіяність у виконані бойових завдань, він знаходив можливість брати участь у матеріальному утриманні їх спільних з ОСОБА_1 дітей та постійно переказував грошові кошти як на їхні карткові рахунки, так і на рахунок ОСОБА_1 . Вважає, що умови їхньої домовленості з позивачкою цілком і повністю ним виконуються, про що, зокрема, свідчать виписки по карткових рахунках відповідачки та двох дітей.

Зокрема, ним були перераховані грошові кошти для відповідачки за період з 20.03.2023 року по 19.10.2023 року в загальній сумі 34 809,06 грн., для сина ОСОБА_3 за період з 01.08.2023 року по 11.12.2023 року в загальній сумі 20 195,89 грн., для доньки ОСОБА_4 за період з 14.08.2023 року по 28.10.2023 року в загальній сумі 14 690 грн.

Вважає, що обов`язок з утримання дітей він виконує добровільно та у достатньому розмірі, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

В поданій до суду відповіді на відзив позивачки ОСОБА_1 зазначає, що доводи відповідача щодо належного виконання ним батьківського обов`язку з утримання двох дітей не відповідають дійсності, оскільки відповідач надав банківські квитанції про поповнення особистих карткових рахунків дітей, а не її карткового рахунку, як матері, з якою проживають діти, які перебувають на її утриманні. Вказала, що до банківських карткових рахунків дітей вона не має доступу, і такі рахунки прив`язані до номера телефону відповідача, який має доступ до них та здійснює контроль за витратами дітей. Даними грошовими коштами розпоряджаються діти на власний розсуд. Весь тягар з утриманню дітей, зокрема, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, канцелярських приладів, оплату комунальних платежів, розваг дітей здійснює вона, та отримуючи мінімальну заробітну плату, її доходу не вистачає для задоволення усіх потреб дітей, та відповідач не надає грошові кошти регулярно та належним чином.

Підтвердила, що відповідач час від часу перераховував на її картковий рахунок грошові кошти, однак їх розмір є недостатнім для повноцінного забезпечення потреб двох неповнолітніх дітей.

Вказує, що у неї з відповідачем відсутні будь-які домовленості щодо сплати аліментів на утримання дітей. Бажає, щоб стягнення аліментів на утримання дітей здійснювалось з офіційного щомісячного доходу відповідача, що надасть їй можливість здійснювати витрати на дітей з урахуванням їх першочергових потреб. Просила задовольнити позовні вимоги.

В поданих до суду запереченнях на відзив на позовну заяву відповідач вказує, що доводи позивачки про те, що він, перебуваючи на військовій службі, регулярно отримує значний розмір грошового забезпечення в межах 100 000 грн. не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. виплачується в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах, тому на даний час жодної виплати у розмірі вказаному позивачкою на місяць він не отримує.

Зазначив, що матеріальне та речове забезпечення військовослужбовців є незадовільним, а тому незважаючи на те, що розмір винагороди за виконання бойових завдань є значним, більшість її витрачається для закупівлі засобів захисту, необхідних для того, щоб зберегти власне життя під час участі в бойових діях. Будь-яких інших доходів, крім грошового забезпечення у нього немає. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року постановлено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи витребувано у позивачки відомості про займану посаду та розмір отриманого нею доходу за період з 01 січня 2023 року по даний час, а також витребувано у відповідача відомості про займану посаду та розмір отриманого ним доходу (грошового забезпечення) за період з 01 січня 2023 року по даний час.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній, просила суд їх задовольнити.

В наданих суду поясненнях зазначила, що самотужки утримувати двох малолітніх дітей вона не має змоги, оскільки отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач, перебуваючи на військовій службі, в 2023 році перехував їй 45 950 грн. Вказала, що несе значні витрати у зв`язку зі сплатою спільної з відповідачем заборгованості по кредитному договору. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначила, що коштів, які їй відповідач надсилає не вистачає для належного утримання їхніх дітей, оскільки вона несе значні витрати для придбання продуктів харчування, одягу, взуття, з оплати за медичні обстеження, заняття в музичній школі, комунальні витрати та інші щоденні потреби. Карткові рахунки в банківських установах для дітей були відкриті відповідачем без її відома та згоди, доступу до їх банківських карток вона немає, а грошові кошти, які відповідач перераховує для дітей на такі карткові рахунки, останні витрачають на власні розваги та придбання шкідливих продуктів (чіпси, сухарики, кола, тощо).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши позивачку, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

З досліджених судом письмових доказів встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 20.03.2009 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області (актовий запис № 29), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії - НОМЕР_2 (а.с.8).

Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.09.2009р. та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 13.09.2011р. (а.с.9-10).

З доводів позивачки та матеріалів справи судом встановлено, що вона разом з дітьми зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Острозької міської ради № 993 від 26.09.2023 року (а.с.11).

Малолітні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються у Хорівському ліцеї Острозької міської ради у 9 та 7 класі відповідно, що підтверджується довідками навчального закладу № 126, 127 від 27.09.2023 рку (а.с.12).

Згідно медичної документації, наданої позивачкою, неповнолітній ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з приводу патології серця, у зв`язку з чим йому встановлено діагноз кардіоміопатія, та останній має захворювання нирок зі встановленням діагнозу - правобічний нефроптоз. Дитині ОСОБА_3 рекомендовано заняття з фізичного виховання у підготовчій групі до кінця навчального року 2023-2024 року (а.с.13-20).

Відповідно до карти доплероехокардіоскопічного обстеження ОСОБА_3 від 08.12.2023 року дитині за результатами обстеження рекомендовано - консультація сімейного лікаря, УЗД контроль 1 раз на рік (а.с.45).

Позивачка ОСОБА_1 з 08.12.2021 року по даний час працює в Острозькому КП «Водоканал» на посаді лаборанта хімічного аналізу, що вбачається з довідки № 757 від 04.10.2023 року, та розмір нарахованого їй доходу за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року складав 141 246,33 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 47 від 17.01.2024 року (а.с.21, 145).

Відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, та з 30 січня 2023 року по даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, з 12 травня 2023 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації в Запорізькій та Дніпропетровській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів смт.Новомиколаївка, м.Оріхів Запорізької області, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 від 03.11.2023 року, довідкою в/ч НОМЕР_1 № 2131 від 14.03.2023р., № 772 від 01.08.2023 р. (а.с.41- 43).

Загальна сума нарахованого відповідачу ОСОБА_2 доходу за період з 30.01.2023 року по 31.12.2023 року складає 667 869,91 грн., в тому числі грошове забезпечення, додаткова винагорода та грошова допомога на оздоровлення, що підтверджується довідкою про доходи № 765 від 27.01.2024 року (а.с.143).

З дослідженої виписки по картковому рахунку неповнолітнього ОСОБА_3 та платіжних документів про перерахування грошових коштів на користь неповнолітньої ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_1 . судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснював перекази грошових коштів, зокрема, для дружини ОСОБА_1 за період з 20.03.2023 року по 19.10.2023 року на загальну суму 35 107,04 грн.; для сина ОСОБА_3 за період з 01.08.2023 року по 11.12.2023 року в розмірі 15 336 грн.; для доньки ОСОБА_4 за період з 14.08.2023 року по 28.10.2023 року на загальну суму 9090 грн. (а.с.46-118).

Водночас, з наданої позивачкою та дослідженої судом виписки по її картковому рахунку за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснював за період з 14.03.2023 року по 19.10.2023 року на користь позивачки ОСОБА_1 грошові перекази на загальну суму 45 950 грн. (а.с.147-160).

Таким чином, з наданих сторонами та досліджених судом доказів встановлено, що відповідач в період з березня по жовтень 2023 року (10 місяців) приймав участь в утриманні двох малолітніх дітей, що підтверджується здійненими ним грошовими переказами на користь позивачки та двох дітей на загальну суму 70 376 грн. (15336 грн. + 9090 грн. + 45 950 грн. = 70 376 грн.), що в середньому складає 7037,60 грн. на місяць.

З доводів позивачки та матеріалів справи судом встановлено, що неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні, позивачка здійснює догляд за дітьми, водночас з наданих відповідачем доказів судом встановлено, що він з березня 2023 року до часу звернення позивачки в суд з вищевказаним позовом також приймав участь в матеріальному утриманні дітей та щомісячно перераховував грошові кошти на карткові рахунки позивачки та двох дітей, та наведені обставини позивачкою не спростовані.

З доводів позивачки та досліджених судом доказів встановлено, що позивачка та відповідач разом не проживають, їхні діти проживають з позивачкою та між батьками дітей не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні дітей.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З доводів сторін та досліджених судом доказів встановлено, що участь в утриманні дітей приймає як позивачка, так і відповідач, та на переконання суду, участь відповідача ОСОБА_5 в утриманні дітей впродовж 2023 року була регулярною, проте без врахування першочергових потреб дітей, водночас судом встановлено, що на даний час між батьками дітей не досягнуто домовленості щодо порядку, способу та обсягу участі відповідача як батька в утриманні дітей, а тому враховуючи право позивачки суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, отримує дохід, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 грн.

А отже, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років 1598 грн.

Визначаючи розмір аліментів на утримання двох дітей, суд виходить з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму для дітей, та враховуючи, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатний, водночас приймаючи до уваги матеріальне становище позивачки та відповідача, виходячи з принципу справедливості та розумності та враховуючі зростаючі потреби дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та на підставі ст.183 СК України вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку неповнолітніх дітей, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка.

Позов про стягнення аліментів був поданий 12.10.2023р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23.02.2024 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.