Справа № 491/1493/23
УХВАЛА

25 квітня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Рачкової І.В.,

за участю сторін у справі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

25 квітня 2024 року до початку судового засідання до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення судово-генетичної експертизи з метою вирішення питання про спорідненість між відповідачем ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між батьком та сином, проведення якої просить доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», а також просить зупинити провадження на час проведення експертизи.

Позивач та її представник в судовому засіданні подане ними клопотання підтримали та просили задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Згідно з п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Як вбачається із змісту ст.76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасників справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до вимог ч.7 ст.102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом-також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно вимог ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до вимог ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

П.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації №3451/05,§ 34,від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Враховуючи, що предметом доказування у справі є наявність чи відсутність кровного споріднення між відповідачем та неповнолітньою дитиною, для з`ясування обставин у справі необхідні спеціальні знання в області генетики, а тому по справі слід призначити судову генетичну експертизу.

Щодо питань, які слід поставити на вирішення експерту, суд зазначає, що з метою повного та ефективного розгляду даної справи, враховуючи запропоновані в клопотанні представника питання, керуючись положеннями ч.5 ст.103 ЦПК України, слід поставити експерту наступні запитання:

- Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

- Чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Щодо визначення установи, якій слід доручити проведення даної експертизи суд приходить до наступного висновку.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. (ч. 3 ст. 103 ЦПК України).

Як вбачається з поданого клопотання, позивач просить проведення експертизи доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (Одеська область, м. Одеса, пров. Валіховський, 4), відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про місце проведення експертизи суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що проведення експертизи слід доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Відповідно до п.5 ч.1, ч.4 ст.252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи, про що постановляє ухвалу.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний час, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.103, 104, 108, 109, 197, 252, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Юраш Ірини Олександрівни про призначення судово-генетичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Призначити у справі судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

- Чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення експертизи доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (Одеська область, м. Одеса, пров. Валіховський, 4).

Попередити експертів за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків відповідно за ст.ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 03 червня 2014 року Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , з`явитись у визначений експертами день та час для відібрання біологічних зразків і проведення експертизи.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , разом з неповнолітньою дитиною: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`явитись у визначений експертами день та час для відібрання біологічних зразків і проведення експертизи.

Роз`яснити учасникам справи положення ст.109 ЦПК України про те, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Копію ухвали суду направити до експертної установи.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Надєр Л.М.