Справа №345/1261/24
Провадження № 2/345/425/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем з його бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник адвокат Кобзан Р.М. в судове засідання не з`явилася, однак адвокат Кобзан Р.М. подав до суду заяву, згідно якої просить суд справу слухати без їхньої з позивачем участі, заяву разом з позивачем підтримують і просять її задоволити.

У судове засідання відповідач не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої щодо позовні вимоги визнає повністю, також підтвердила, що її син ОСОБА_1 фактично від народження, а по реєстрації з 2016 року проживав із батьком її чоловіка ОСОБА_4 , яки трагічно загинув у 2011 році, а вона часто їздила на заробітки в Польщу і сина залишала на проживання з його батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , з якими він весь час проживав до їх смерті. Справу просить слухати в її відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача, його представника та відповідача.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження від 05.04.1999 р. зроблено відповідний запис №8 (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька №8 від 09.01.2014 р. відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Дідусь позивача ОСОБА_5 та бабуся позивача ОСОБА_3 проживали у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №117818275 від 21.03.2018 року (а.с. 9) та довідкою на житловий будинок, яка видається у зв`язку з оформленням спадщини №20 від 07.02.2024 р. (а.с. 10).

Згідно вищевказаною довідки до дня смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в спадковому будинку проживали: ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_3 дружина, ІНФОРМАЦІЯ_6 та позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

Згідно з даними Реєстру територіальної громади №1091/09.3-03 від 08.02.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15.10.2023 р. були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серія НОМЕР_4 (а.с. 13).

З цього приводу 08.02.2024 р. була заведена спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №65 спадкова справа №30/2024 (а.с. 14).

08.02.2024 р. нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на спадщину ОСОБА_3 і роз`яснено, що особи, які проживають зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5ти років до часу відкриття спадщини, належать до 4-ї черги спадкоємців. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду (а.с 16).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом документально встановлено, що з 2016 року позивач з дідусем і бабусею ОСОБА_3 проживали разом у їхньому будинковолодінні в АДРЕСА_1 і вели спільно особисте селянське господарство, що підтверджується випискою з по-господарської книги заза 2016-2020 р. згідно довідки Ріп`янського старостинського округу за №19 від 05.02.2024 р. (17, 18).

Факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 також підтверджується довідками про місце їхнього спільного проживання за 2016-2023 р (а.с 10, 12), документами про здійснення догляду за ОСОБА_3 з 2018 р. по день її смерті (а.с. 20) та доказами поховання ОСОБА_3 (а.с 21-23).

Судом встановлено, що позивачу необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з бабусею на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявників юридичні наслідки, від яких залежать їх майнові права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем задоволити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), житель АДРЕСА_1 , проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживала по АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, більше 5-ти років до дня її смерті.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: