ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

м. Київ

справа № 366/2231/23

провадження № 61-977св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бохан Олексій Сергійович, на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мазурик О. Ф., Желепи О. В., Немировської О. В., від 14 грудня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила суд встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

2. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що із 2017 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 .

3. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась дочка ОСОБА_4 , у свідоцтві про народження якої відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері.

4. ОСОБА_3 з 2016 року проходив військову службу за контрактом та у квітні 2022 року потрапив у полон.

5. Матір ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заперечує щодо реєстрації ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4 .

6. Оскільки наразі відсутня можливість посвідчити факт кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інакше ніж в судовому порядку, ОСОБА_1 просила суд позов задовольнити.

7. На стадії підготовчого провадження ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

«Чи є біологічною бабою ОСОБА_2 дитині ОСОБА_4 , яка народжена ОСОБА_1 .?».

8. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду

9. Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року.

10. Колегія суддів, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходила з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_2 у строк, визначений судом, не подала заяву про поновлення пропущеного строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Бохан О. С. просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12. 15 січня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бохан О. С. подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі

№ 366/2231/23.

13. Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у лютому 2024 року надійшли до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Підставою касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_2 - адвокат Бохан О. С. зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права при відмові у відкритті апеляційного провадження.

15. Зазначає, що повний текст ухвали Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року було надіслано судом відповідачу 25 вересня 2023 року, а оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26 вересня 2023 року. Копію ухвали відповідач отримала засобами поштового зв`язку 28 вересня 2023 року. При цьому в самій ухвалі не вказано дати складання її повного тексту.

16. Наголошує, що відповідач з повним текстом ухвали Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року ознайомилась

28 вересня 2023 року, а апеляційна скарга подана 09 жовтня 2023 року в межах п`ятнадцяти днів з дати оприлюднення та отримання повного судового рішення (повного тексту ухвали суду).

17. З огляду на зазначені обставини відповідач просила визнати причини пропуску строку звернення до апеляційного суду поважними та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

18. Вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного суду порушує права відповідача на доступ до суду, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

19. 23 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку та через підсистему Електронний суд представник ОСОБА_1 - адвокат Панфілова Д. А. подала відзив на касаційну скаргу, доводи якого не можуть бути враховані касаційним судом, оскільки відзив подано з пропуском строку, встановленого в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

20. Підстав для продовження строку на подання відзиву колегією суддів не встановлено, при цьому враховано, що касаційну скаргу та додані до неї документи було доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 в підсистемі Електронний суд - 19 січня 2024 року, а ухвалу Верховного Суду

від 05 лютого 2024 року про відкриття касаційного провадження - 08 лютого 2024 року. Отже ОСОБА_1 мала достатньо часу аби реалізувати своє право на подання відзиву на касаційну скаргу у встановлений судом строк до 22 лютого 2024 року.

Інші процесуальні звернення

21. Оскільки відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу Верховним Судом не враховано, колегія суддів не враховує і письмові пояснення (відповідь на відзив), подані представником ОСОБА_2 - адвокатом Бохан О. С.

у березні 2024 року.

Обставини справи

22. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

23. Не погоджуючись із цією ухвалою, 09 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій наголошувала, що строк на апеляційне оскарження нею не пропущений.

24. Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та роз`яснено право протягом десяти днів з дня отримання ухвали звернутися до Київського апеляційного суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня

2023 року.

25. 20 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подала до Київського апеляційного суду заяву, в якій зазначила, що вона усуває недоліки апеляційної скарги та направляє суду апеляційну скаргу з відповідними додатками. При цьому в апеляційній скарзі, долученій до заяви від 20 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 не просила поновити строк на апеляційне оскарження, а продовжувала наполягати на тому, що нею цей строк не пропущений.

26. Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня

2023 року.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

27. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

28. За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

29. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

30. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

31. Згідно із частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

32. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частини перша, друга статті 354 ЦПК України).

33. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

34. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

35. Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

36. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

37. У розглядуваній справі ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

38. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, 09 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій наполягала на тому, що нею не пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали було складено не раніше 25 вересня 2023 року, а копію ухвали отримано нею 28 вересня 2023 року.

39. Апеляційний суд, надавши оцінку вказаним доводам, ухвалою

від 10 жовтня 2023 року залишив апеляційну скаргу без руху та роз`яснив ОСОБА_2 право звернутися із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

40. У заяві поданій на виконання ухвали апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_2 не порушувала питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а продовжувала наполягати на тому, що цей строк нею не пропущений.

41. Оскільки ОСОБА_2 у строк, визначений судом, не усунула недоліки апеляційної скарги, а саме не подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд, правильно застосувавши положення статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

42. Посилання заявника на те, що повний текст ухвали Іванківського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року було складено не раніше 25 вересня 2023 року, є недоведеним припущенням. Сама ухвала

від 21 вересня 2023 року не містить вказівки на те, що її повний текст був складений 25 вересня 2023 року.

43. Доводи касаційної скарги щодо отримання ОСОБА_2 повного тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції 28 вересня 2023 року, могли бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України, проте лише за відповідною заявою (клопотанням) відповідача, про що апелянту і було роз`яснено в ухвалі апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року.

44. Однак ОСОБА_2 із заявою (клопотанням) про поновлення строку на апеляційне оскарження до апеляційного суду не зверталась, а з власної ініціативи апеляційний суд вказаний строк поновити не міг.

45. Отримавши ухвалу апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_2 замість того, щоб з урахуванням роз`яснень апеляційного суду виконати вимоги закону щодо подання заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, продовжувала наполягати на тому що вказаний строк нею не пропущений.

46. Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

47. Доводи ОСОБА_2 про те, що вона просила апеляційний суд визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити цей строк не підтверджені матеріалами справи.

48. Приписи пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

49. Посилання на те, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд обмежив право заявника на судовий захист підлягають відхиленню, оскільки апеляційний суд створив належні умови для можливості реалізації відповідачем свого права на апеляційний перегляд справи, при цьому прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

50. Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України).

51. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

52. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України оскаржене судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

53. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бохан Олексій Сергійович, залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. В. Білоконь О. М. Осіян