Справа № 204/1952/24
Провадження № 2/204/1922/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2024 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності.

На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, 05 березня 2024 року судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру, та того ж дня отримано відповіді №478349 та №478363.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

21 березня 2024 року позивачем на виконання ухвали суду подано позовну заяву у новій редакції, копію довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості та клопотання про зменшення судових витрат.

У клопотанні позивач зазначила, що за подачу позовної заяви вона мала б сплатити 15 140 грн., проте її майновий стан не дозволяє сплатити повністю всю суму судового збору, оскільки позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком у розмірі 3 849 грн. та допомогу на проживання ВПО в розмірі 2 000 грн. Інших джерел доходу вона не має, тому сплатити таку суму не може, у зв`язку із чим клопотала суд зменшити позивачу ОСОБА_1 суму судового збору з 15 140 грн. на 1 211 грн. 20 коп.

Ознайомившись із клопотання позивача та матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Слід зазначити, що звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Доводи про відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його майнове становище, але й подати до суду відповідні докази.

Слід зауважити, що дохід - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Крім того, докази, на які посилається позивач як на підставу для звільнення від сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для такого звільнення, оскільки не характеризують майновий стан позивача та відсутність у неї інших доходів. Такими документами, наприклад також, можуть бути довідки про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

До клопотання, інших належних доказів на підтвердження майнового стану (загальної суми доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі) не надано.

При цьому, зазначаючи про відсутність можливості сплатити одразу і в повному обсязі судовий збір, позивач не була позбавлена можливості заявити клопотання про відстрочення сплати судового збору, такого клопотання заявлено не було.

З урахуванням викладеного, оскільки наданий доказ не є належним та беззаперечним доказом, який підтверджує майновий стан позивача та відсутність у неї можливості сплатити судовий збір, та не дає змоги в повній мірі оцінити її майновий стан, тому суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання .

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 5-7 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності - вважати неподаною та повернути.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар