РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Гайова А.С. через систему «Електронний суд» звертається до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 3253794 від 24 липня 2021 року у розмірі 32024 грн, 6000 грн витрат на правову допомогу та 2147,20 грн витрат на сплату судового збору (а.с.1-3).

Позов обґрунтовано тим, що 27 липня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту № 3253794. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідачки. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 3253794 від 24 липня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на сайті https://miloan.ua/. Таким чином, ОСОБА_1 уклала Договір про споживчий кредит № 3253794 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення їй були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 8000 грн. Кредитний Договір № 3253794 від 24 липня 2021 року було укладено строком на 30 днів. Проте, Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.

13 жовтня 2021 року відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги №12Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 3253794 від 24 липня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 . Згідно з Договором відступлення права вимоги, сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 32024 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн; - заборгованість за відсотками становить 24024 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. У зв`язку з тим, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, позивач звернувся в суд з даним позовом.

У додаткових поясненнях, наданих представником позивача, він вказує, що відповідно до трекінгу відправлення відповідач направила відзив лише 1 лютого 2024 року, що значно перевищує строк, наданий судом для подання відзиву. Доказів поважності причин пропуску відповідачкою строку не надано. У зв`язку з цим просить суд повернути відзив відповідачці та вирішити справу за наявними у ній матеріалами. Крім того, заперечує щодо стягнення з позивача понесених відповідачкою витрат на правову допомогу за підготовку відзиву по справі.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію анкети заяви на кредит № 3253794, копію договору про споживчий кредит, копію паспорту споживчого кредиту, копію розрахунку заборгованості, копію договору про відступлення права вимоги.

Позиція відповідача

1 лютого 2024 року відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вивчивши доводи позовної заяви, заперечує проти задоволення вимог, що викладені в позовній заяві, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Так, дійсно 24 липня 2021 року було укладено між нею та ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 3253794, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» (правонаступником якого є позивач) зобов`язувалось надати кредит в сумі 8000 грн, а клієнт брав на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно з пунктом 1.5. Договору, за користування кредитом сплачується 4,00% річних від суми кредиту. У відповідності до пункту 1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів до 23 серпня 2021 року. Додаткових угод про продовження строку надання кредиту та строку дії Договору не укладалось. Таким чином, строк кредитування по Договору завершився 23 серпня 2021 року. Відповідно до умов Договору клієнт зобов`язаний повернути кредит в сумі 8000 грн та 24 грн відсотків за користування кредитом за період з 24 липня 2021 року по 23 серпня 2021 року. Позивач здійснив нарахування заборгованості за Договором в сумі 32024 грн, що свідчить про те, що позивач здійснив нарахування процентів за користування кредитом за період після 23 серпня 2021 року - тобто після спливу строку кредитування та вважає нарахування позивачем відсотків за користування кредитом за період після 23 серпня 2021 року незаконним. Тому заявлена TOB «Діджи Фінанс» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за договором про споживчий кредит є безпідставною та задоволенню не підлягає. Крім того, просить у випадку повної чи часткової відмови в задоволенні позову вирішити питання про стягнення з позивача на її користь судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позиція третьої особи

Представник ТОВ «Мілоан» свою позицію не виклав, правом для подачі письмових пояснень щодо позову не скористався.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької 18 січня 2024 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 8 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Встановлено третій особі строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі письмових пояснень щодо позову (а.с.37).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачці за адресою, що вказана в позові та підтверджена відділом формування та ведення РТГ управління «ЦНАП» виконавчого комітету Жмеринської міської ради, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачка особисто отримала надіслану судом копію ухвали про відкриття провадження 12 січня 2024 року (а,с. 39).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ТОВ «Мілоан» отримало в електронному вигляді ухвалу про відкриття провадження на електронну адресу, вказану в позові, 10 січня 2024 року (а.с. 38а).

24 січня 2024 року відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою та просила суд надати можливість ознайомитись з матеріалами позовної заяви та зробити копії. Цього ж дня відповідачка ознайомилась з матеріалами справи та отримала відповідні копії (а.с.40).

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 1 лютого 2024 року (а.с. 43-50).

19 лютого 2024 від представника позивача надійшли до суду додаткові пояснення у справі (а.с. 51-61).

Щодо зауважень представника позивача про пропуск строку на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи отримання відповідачкою примірника позовної заяви, яку ТОВ «Діджи Фінанс» надсилав на її адресу. Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Оскільки 24 січня 2024 року відповідачка ознайомилась з матеріалами справи в приміщенні суду та цього ж дня отримала відповідні копії справи, то відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому встановлений в ухвалі суду строк для подання відзиву на позовну заяву, в даному випадку, слід відраховувати з моменту ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, відповідачка повідомляє про відсутність у неї особистого електронного кабінету в системі Електронний суд.

Письмових пояснень щодо позову від третьої особи до суду не надходило.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи встановлено, що 23 липня 2021 року для укладення договору в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан»: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подала анкету-заявку на отримання кредиту № 3253794. Вказаною заявою визначено, що кредит надається на суму 8000 грн на строк 30 днів з 24 липня 2021 року по 23 серпня 2021 року, а датою повернення кредиту є 23 серпня 2021 року. Проценти за користування кредитом 24 грн, ставка процентів: 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. ТОВ «Мілоан» було направлено ОСОБА_1 електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого остання підтвердила прийняття умов кредитного договору № 3253794 (а.с. 9).

24 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3253794, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк 30 днів надати позичальнику грошові кошти у сумі 8000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін до 23 серпня 2021 року. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Комісія за надання кредиту: 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 24,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також визначено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом, яка становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.10-14).

На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором суду надано копію платіжного доручення № 52030188 від 24 липня 2021 року на суму 8000 грн, в якому зазначено отримувачем ОСОБА_1 , номер картки НОМЕР_1 (а.с. 4 на звороті).

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії № 3253794 від 27 липня 2021 року за період з 11 листопада 2021 року по 22 грудня 2023 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість 32024 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн та заборгованість за відсотками становить 24024 грн (а.с. 19). Однак суд зазначає, що нарахування суми заборгованості по відсоткам станом на 11 листопада 2021 року в розмірі 24024 грн є не зрозумілим та визначити вірність нарахування вказаної суми з наданого розрахунку є неможливим.

Відповідно до Договору факторингу № 12Т від 11 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс», на умовах, встановлених даним договором, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ "Діджи Фінанс" за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 20-24).

Відповідно до копії витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу №12Т від 11 листопада 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3253794 від 24 липня 2021 року на суму заборгованості 32024 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн та заборгованість за відсотками в сумі 24024 грн, заборгованість за комісією 0 грн; заборгованість за пенею - 0 грн (а.с. 19 на звороті).

Також суду надані копії платіжних інструкції на підтвердження сплати коштів за відступлення права вимоги (а.с. 7-8).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України, передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частини другої статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному частиною 12 статті 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до пункту 6 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Водночас договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 7 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача ОСОБА_1 як боржника за кредитним договором № 3253794 від 23 липня 2021 року у визначеному первісним кредитором розмірі. Крім того, ОСОБА_1 не заперечує факту правомірності укладення такого договору. Відповідно до пункту 3.2.6. кредитного договору, кредитодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно із Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора.

Щодо твердження представника відповідача, що датою повернення кредиту вважається не закінчення строку кредитування, а дата фактичного виконання зобов`язання перед кредитором, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Під час укладення кредитного договору № 3253794 від 24 липня 2021 року сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена.

Разом із тим, відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток № 1 до кредитного договору №3253794) платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений відповідачкою 23 серпня 2021 року на загальну суму 8024 грн, яка включає проценти за користування кредитом: 24 грн та чиста сума кредиту 8000 грн (а.с. 14 на звороті).

Отже, за умовами договору про споживчий кредит № 3253794 від 24 липня 2021 сторони погодили строк його дії до 23 серпня 2021 року, тому починаючи із зазначеної дати, кредитор не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховувалися кредитором і після визначеного сторонами строку кредитування, тобто після 23 серпня 2021 року. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 договору.

Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими з пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору, де чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом 23 серпня 2021 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом з 23 серпня 2021 року припинено, так як доказів пролонгації договору суду не надано.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно з положеннями статей 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, відповідачем в у відзиві на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що умовами кредитного договору не було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір заборгованості, що становить 8024 грн та складається з: процентів за користування кредитом в сумі 24 грн та чистої суми кредиту 8000 грн. Таким чином, перевіривши розрахунок заборгованості, із яким не погодилася відповідачка, та оцінивши його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, при зверненні до суду в електронній формі, сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто з у розмірі 2147, 20 грн (платіжна інструкція № 5931 від 18 грудня 2023 року).

Позов задоволено частково (25,06 % від заявленої суми), а тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 538 грн (2147,20 х 25,06 /100), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, представник позивача в позовній заяві просить стягнути з відповідачки витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 6000 грн.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 26-28), детальний опис робіт (а.с. 28 на звороті), акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (а.с. 29) та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 29 на звороті 30).

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, однак їх розмір є неспівмірним із складністю справи та вчиненими у ній діями. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським бюро послуг, враховуючи факт часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру та конкретним обставинам справи.

Разом з тим, відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву просить суд стягнути на її користь понесені нею витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам.

На підтвердження своїх вимог до відзиву надано договір про надання правової допомоги від 29 січня 2024 року (а.с. 46-47), квитанцію № б/н від 29 січня 2024 року на суму 2500 грн за підготовку відзиву на позовну заяву (а.с. 48) детальний опис робіт виконаних адвокатом (а.с. 49), акт приймання-передачі наданих послуг (а.с. 50).

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально. В той же час суд вважає, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

За наведених обставин у їх сукупності, визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, за встановлених обставин, беручи до уваги обставини цієї справи, часткове задоволення позову, на думку суду, наданий відповідачем розрахунок суми гонорару в розмірі 2500 грн є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн, що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію»; статтями 509, 525-527, 610-612, 625-627, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 3253794 від 24 липня 2021 року у сумі 8024 (вісім тисяч двадцять чотири) грн та судові витрати в сумі 2538 (дві тисячі п`ятсот тридцять вісім) грн, що складаються з судового збору в сумі 538 грн та витрат понесених на правову допомогу у сумі 2000 грн.

В частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 24000 грн - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи, в розмірі 500 (п`ятсот) грн.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ - 42649746, юридична адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», код ЄДРПОУ - 40484607, юридична адреса: вул. Багговутівська, 17-21, м. Київ, 04107.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ