Справа № 467/60/24
Провадження № 2-о/467/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Скорнякової С.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за заявою, поданою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Арбузинськаселищна рада Первомайського району Миколаївської області

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка. Заявник є спадкоємцем за законом, оскільки проживав останні роки зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертався. Інші спадкоємці відсутні. Місце реєстрації померлого відмінне від місця реєстрації заявника. Посилаючись на викладене, а також на неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, прохав встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у період з 01 вересня 2014 року по 16 вересня 2015 року.

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Арбузинської селищної ради Миколаївської області у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій прохав розглядати справу в його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 у с.Полянка Арбузинського району Миколаївської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 6.07 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-МК № 014700, виданого 10 листопада 2003 року Арбузинською райдержадміністрацією.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначений перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судами. Цей перелік не містить встановлення таких фактів як проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше 5 років.

Однак, згідно частини 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму), справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

При вирішенні справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є онуком померлого ОСОБА_3 та єдиним його спадкоємцем за законом (а.с.10-13). Спадкоємці за заповітом відсутні.

Згідно із доказами, які є у справі, судом не встановлено наявність спору щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 .

Після смерті останнього Арбузинською державною нотаріальної конторою спадкова справа не заводилась, про що свідчить лист від 22 січня 2024 року за № 32/01-16.

Відповідно до роз`яснення Арбузинської державної нотаріальної контори від 22 серпня 2023 року за № 425-16 представнику заявника ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне померлому ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском визначеного законом 6-місячного строку на прийняття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно (стаття 1265 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами 2 та 6 статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При тому факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємцю потрібно доводити за допомогою сукупності доказів, які свідчать про те, що заявник спільно проживав зі спадкодавцем та був пов`язаний з ним спільним побутом, і мав взаємні права та обов`язки, зокрема, ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність спільного постійного проживання.

Заявником суду надано копію паспорту заявника, де починаючи з 29 червня 2005 року і по теперішній час його постійним зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2 .

Постійним місцем проживання спадкодавця є с.Полянка Первомайського району Миколаївської області.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які допитані судом, підтвердили, що з вересня 2014 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_3 заявник ОСОБА_2 проживав разом з своїм дідом ОСОБА_3 у АДРЕСА_3 . Він здійснював догляд за дідом, виконував всю роботу по дому та на городі, вони мали спільний бюджет.

Суд вважає показання цих свідків достовірними, оскільки вони тривалий час проживають по сусідству з померлим, знають останнього та заявника тривалий час.

Враховуючи наведене, суд вважає надані заявником докази достатніми для підтвердження факту його постійного проживання зі спадкодавцем та приходить до висновку до задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Арбузинськаселищна рада Миколаївської області задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини у період з 01 вересня 2014 року по 16 вересня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива