РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1862/23

Провадження №2/568/82/24

26 березня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

за участю прадставника позивача адвоката Столітнього М.М.

відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Вишковської В.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

В грудні 2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 78323,85 грн. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №5542037 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір). Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №19-ОД від 05.01.2022 р. (далі Правила) та розміщено їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 16500 грн. (п.1.3 кредитного договору), строк кредиту складає 360 днів, остаточна дата повернення кредиту 09.02.2023 р.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином та надало відповідачу кредитні кошти в сумі 16500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Наголошує, що ТОВ «Авентус Україна» призупинено нарахування процентів та надання кредитних канікул за кристування кредитними коштами в період з 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р. за кредитними договорами, закрема, договору №5542037. У період з 01.05.2022 р. по 13.11.2022 р. здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, проте 05.07.2022 р. з ініціативи ТОВ «Авентус Україна» в індівідуальному порядку здійснено списання всіх нарахованих відсотків в сумі 22032,29 грн. За період з 14.11.2022 р. по 12.01.2023 р. позивачем нараховано відсотки в межах строку договору в сумі 18810 грн.

29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф (далі договір факторингу), на підставі якого позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача.

Станом на дату звернення до суду із вказаним позовом, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 78323,85 грн., з яких: 16500 грн. тіло кредиту та 61823,85 грн. нараховані проценти.

У відзиві на позовну заяву, відповідач заперечив позовні вимоги. Вважає, що нарахований позивачем розмір процентів є несправедливим, виходячи із змісту ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Вважає, що нараховані відсотки в сумі 61823,85 грн. є непропорційно великими, у порівнянні з заборгованістю по тілу кредита в сумі 16500 грн., передбачення в договорі такого високого розміру процентів 29653,84 % річних, порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідачка, як споживач.

В запереченнях на відзив ТОВ ФК «Фінтраст Україна» заперечує доводи та вимоги відповідача. Зазначив, що кредитний договір, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою, відповідає вимогам чинного законодавства, яке регулює нормативно-правове укладення електронного кредитного договору. Відповідач ознайомлений та погодився з правилами надання, використання та повернення кредитних коштів, умов договору не оскаржував. Зазначає, що нарахування відсотків проведено в межах строку кредитування за період 06.07.2022 р. по 12.01.2023 р.

Ухвалою від 11.01.2024 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 06.02.2024 р. розгляд справи відкладено.

Ухвалою від 05.03.2024 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 26.03.2024 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 78323,85 грн. та 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Наголосив, що відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредитних коштів. ТОВ «Авентус Україна» надавалась відповідачу можливість своєчасно виконати боргові зобов`язання, а тому призупинено нарахування процентів за кредитним договором за період 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р., 05.07.2022 р. списана нараховані відсотки в сумі 22032,29 грн., проте відповідач не скористався наданою їй можливістю та не зробив жодної проплати. Звернув уваги, що відповідач ознайомлений з умовами договору та не оскаржував їх в судовому порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила позовні вимоги, просила повністю відмовити у стягненні заборгованості по кредитному договору та витрат на правничу допомогу. Вважає, що позивачем неправомірно нараховані відсотки. При укладанні договору, відповідачу не надано детальної інформації щодо умов кредитного договору, умови договору ставлять відповідача у невигідне становище, оскільки відсоткова ставка за користування кредитними коштами за рік є непропорційно великою у порівнянні з тілом кредита. Вважає, що кредитний договір є недійсним.

Крім того, представник зазначив, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу необгрунтована, не співмірна зі складністю справи, часом витраченим адвокатом позивача та обсягом виконаних робіт.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснила, що при підписанні кредитного договору не звернула увагу на його умови, отримала кредитні кошти в сумі 16500 грн., проте кошти не повернула.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір позики №5542037 про надання споживчого кредиту у сумі 16500 грн. (а.с. 106-111).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і відключення до веб-сайту/ІТС товариства.

Згідно з п.1.3, 1.4 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 16500 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору; знижена процентна ставка 0,199 % в день та застосовується за умов передбачених п. 1.5.2 Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9653,85 % річних, з урахуванням зниженої процентної ставки 7831,91 % річних (п. 1.7).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 134706 грн. - стандартна ставка за весь строк користування кредитом; 125840,55 грн. - стандартна процентна ставка з урахуванням періоду зниженої процентної ставки (п. 1.8).

За умовами договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1 договору).

Підпунктом 3 пункту 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьої особою без окремої згоди відповідача.

Крім того, сторони підписали Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту №5542037 від 14.02.2022 р., яким узгодили порядок повернення кредитних коштів, сплату процентів (а.с. 111).

Додаток №1 містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну процентні ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту.

Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту - інформацію, яка надається споживачем до укладення договору про споживчий кредит, яким передбачено строк кредитування - 360 днів, сума кредиту - 16500 грн., стандартна процентна ставка та знижена процентна ставка, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка, штрафи тощо(а.с. 112-113).

Відповідачем підтверджено, що вона отримала та ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, їй роз`яснено інформація, в т.ч. запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в т.ч. у разі невиконання зобов`язань.

Кредитний договір, додаток №1 до нього і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М592448» ОСОБА_1 .

На виконання кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 16500 грн., що підтверджується листом АТ "ПУМБ" від 31.05.2023 р. про успішне зарахування коштів 14.02.2022 р. на суму 16500 грн., номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції 07 (а.с.93).

29.05.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №29.05/23-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1) (а.с. 114-118).

Згідно з п.1.2 договору факторингу, перехід від клієнта (ТОВ «Авентус Україна») до Фактора (позивача) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору, між ТОВ ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу (а.с. 119).

Згідно з витягом з реєстру боржників, ТОВ «Авентус Україна» передано ТОВ ФК «Фінтраст Україна» право вимоги за кредитним договором №5542037 до ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 59513,85 грн, з яких: тіло кредиту 16500 грн., заборгованість за процентами 43013,85 грн. (а.с.119).

29.05.2023 р. позивачем на електронну адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором. Роз`яснено, що усі платежі в погашення заборгованості за договором, необхідно здійснювати на користь нового кредитора ТОВ ФК «Фінтраст Україна» (а.с. 120).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір, Додаток до договору та паспорт споживчого кредиту, підписано ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора «М592448», що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши кредитний договір, Додаток до договору та паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена та приймає умови надання кредиту, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов договору, тому доводи відповідача про те, що вона не була належним чином проінформована про умови кредитного договору, суд оцінює критично.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781 ЦК України).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» надано відповідачу кредитні кошти в сумі 16500 грн. строком на 360 днів.

Однак, в порушення норм чинного законодавства та умов договору, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 16500 грн.

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16500 грн. тіла кредиту. Зазначена заборгованість за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростована.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотки в сумі 61823,85 грн. нараховані за період з 06.07.2022 р. по 12.01.2023 р., суд враховує наступне.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору; знижена процентна ставка 0,199 % в день та застосовується за умов передбачених п. 1.5.2 Договору.

Розділом 3 договору передбачено порядок обчислення (нарахування) процентів.

Згідно 3.1 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачці надано кредит в сумі 16500 грн. строком на 360 днів, відповідно до п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день.

Суд враховує, що кредитний договір у цілому або в частині нарахування процентів є дійсний, в судовому порядку не оскаржувався, недійсним не визнавався.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем підтверджено, що вона отримала та ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, їй роз`яснено інформація, в т.ч. запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї (а.с. 113). А тому, суд критично оцінює доводи відповідача, що вона не ознайомлена з розміром процентів за користуванням кредиту та порядком їх нарахування.

Перевіривши розрахунок відсотків за період з 06.07.2022 р. по 12.01.2023 р., суд зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний період становить 62714,85 грн., а саме: 43013,85 грн. за період з 06.07.2022 р. по 13.11.2022 р. (1,99% х 131 день), 19701 грн. за період 14.11.2022 р. по 12.01.2023 р. (1,99% х 60 днів). Однак, враховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 61823,85 грн. відсотків.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви слід покласти на відповідача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн. витрат на правничу допомогу, суд враховує настпуне.

Представник відповідача заявив клопотання про відмову у стягненні витрат на правову допомогу в якому зазначено, що представник позивача не довів заявлені в розмірі 10000,00 грн витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Установлено, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правової допомоги від 10.07.2023 р., звіт про надання правової допомоги від 26.12.2023 р., рахунок на оплату №254/25/12 від 25.12.2023 р., ордер на надання правничої допомги від 26.12.2023 р., свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 р.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.07.2023 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та адвокатом Столітній М.М. укладено договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 р. (а.с. 139-140).

Відповідно до умов Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту, представляти інтереси клієнта, збирати відомості про факти, які мобуть бути використані як доказ та інше.

Розділом 4 Договору передбачено порядокоплати послу адвоката. При визначенні розміру гонорара враховується: обсяг і час роботи, ступінь складності правових питань, необхідність виїзду у відрядження, характер і тривалість професійних відносин, професійний досвід, науково-теоритична підготовка, репутація адвоката.

За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансово сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару. Крім того, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар, якщо для клієнта прийнято позитивне рішення (п. 4.3).

Факт надання послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги (п. 4.4).

Підставою для оплати є рахунок-фактура (п. 4.5).

Відповідно до звіту про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 р. від 10.07.2023 р. та рахунку на оплату по замовленню, на виконання умов договору адвокат надав, а клієнт отримав послуги з правової допомоги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви (витраченого 3 години, вартість години 1000 грн.), складання позовної заяви (витрачено 5 год., вартість години 1000 грн.), подання позовної заяви (витрачено 2 години, вартість години 1000 грн.). Вартість робіт складає 10000 грн.

Суд враховує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, обгрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вважає, що витрачений адвокатом час у справі завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг, оскільки ця справа є незначної складності.

З огляду на зазначене, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" 78323,85 грн. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" 2147,20 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (місцезнаходження 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд. 15, офіс 118/2, )

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2024 р.

Суддя А.О. Сільман