_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1324/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № 273765-КС-005 від 31.01.2022 року в загальному розмірі 142766,67 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послалася на те, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідач за допомогою веб-сайту /https://bizpozyka.com/ уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 273765-КС-005 від 31.01.2022 року, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений.

Представник позивача зазначила, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 60000,00 грн., однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, а тому станом на 02.11.2023 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 142766,67 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту -57460,94 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 79512,78 грн.; суми прострочених платежів за комісією 5792,95 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просила суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 року вказана справа передана на розгляд судді Гниличенко М.В.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Мишевська Н.М. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надійшла заява, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та розглядати справу у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за її відсутності, до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі за текстом ТОВ «Бізнес Позика»), в особі представника Цюпа О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 273765-КС-005, укладеним 31 січня 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://my.bizpozyka.com.

Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 273765-КС-005 від 31 січня 2022 року./а.с.22/

Відповідно Договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 60000 грн. строком на 24 тижні до 18.07.2022 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,865875 % в день. Комісія за надання кредиту 9000 грн./а.с.18/

Мета кредиту для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.

Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із нарахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 договору встановлено Графік платежів терміном оплати з 14.02.2022 року по 18.08.2022 року.

Пунктом 4 договору визначено, що у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків оплати, та визначено розміри штрафу у залежності від розміру загальної прострочки.

Із позову вбачається, що відповідач умов договору не виконала і утворилась заборгованість, яка станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 142766,67 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту -57460,94 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 79512,78 грн.; суми прострочених платежів за комісією 5792,95 грн.Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 142766,67 грн., а також понесені судові витрати./а.с.11/

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із матеріалів справи встановлено, що 31 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 273765-КС-005 від 31.01.2022 року , за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 60000 грн., на строк 24 тижні до 18.07.2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в день 0,86630148 (фіксована), комісія за надання кредиту 9000 грн.

Згідно кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА".

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.

Укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним укладенню кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 529 ч.1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Згідно з поданим Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" розрахунком, заборгованість становить 142766,67 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту -57460,94 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 79512,78 грн.; суми прострочених платежів за комісією 5792,95 грн./а.с.11/

Аналіз розрахунку заборгованості свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору, зокрема у період з 18.07.2022 року по 03.11.2023 року, хоча строк дії договору встановлено на 24 тижні терміном до 18.07.2022 року, зокрема умовами договору (п.2) визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, а п.4 договору визначено, що у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків оплати.

Таким чином, вказаними умовами договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється протягом строку кредитування, та у разі прострочення може нараховуватись штраф.

Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Таким чином, право Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 18.07.2022 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону.

Суд вважає, що вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитом та прострочених платежів за комісією не відповідають чинному законодавству.

Щодо частини позовної вимоги про стягнення комісії за договором, суд зазначає наступне.

Так, у рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту терміном шість місяців.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону.

Суд звертає увагу, що у договорі не вказано за які саме послуги позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа № 755/9486/21).

Аналізуючи умови договору, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст.ст.76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, а відтак суд прийшов до переконання про те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати таку комісію, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Із позову вбачається, що договір про надання кредиту № 273765-КС-005 відповідач підписала електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором - G-3924 та G-2824, чим підтвердила факт ознайомлення з умовами отримання кредитних коштів та їх прийняття. При цьому, позивач зазначає, приймаючи умови договорів, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися, які розміщені в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та опубліковані на їх офіційних сайтах.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Проте, Верховний Суд неодноразово зазначав, що пересічний споживач, в даному випадку споживач кредитних послуг ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, оскільки як сам договір так і Правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 03.11.2021 року, стосуються усіх аспектів надання кредитних послуг та відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил у співвідношенні з конкретним видом кредитного договору.

На виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла інформація з АТ «Акцент Банк» про те, що банківська картка НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та саме на вказану картку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було перераховано кредитні кошти у загальному розмірі 60000 грн., якими відповідач користувалась, та вказаний факт судом не заперечується.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не повернуто, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало 31.01.2022 року позичальнику грошові кошти в розмірі 60000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , Банк отримувача АТ «Акцент банк» (який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, а.с.26), що підтверджується довідками ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про переказ грошових коштів позичальнику трьома платежами по 20000 грн./а.с.27-28/

Крім того, як зазначає позивач у позові, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 273765-КС-005 від 31.01.2022 року на загальну суму 12500,00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню 57460,94 грн., згідно умов договору № 273765-КС-005 від 31.01.2022 року та з урахуванням часткової оплати відповідачем на виконання умов договору. В решті позовних вимог про стягнення процентів та комісії суд відмовляє, оскільки вважає позовні вимоги в цієї частині недоведеними та необґрунтованими.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 864,20 грн. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог, що передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625,1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (код ЄРДПОУ: 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс, 411, м. Київ) заборгованість за договором № 273765-КС-005 про надання кредиту від 31.01.2022 року, по тілу кредиту в розмірі 57460,94 (п`ятдесят сім тисяч чотириста шістдесят) гривень 94 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (код ЄРДПОУ: 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс, 411, м. Київ) судовий збір в розмірі 864 (вісімсот шістдесят чотири) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.