Справа № 2-1056/10
Провадження № 6/487/142/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», стягувач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Крегул Іван Іванович, ТОВ «Кампсіс Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2024 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», стягувач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Крегул Іван Іванович, ТОВ «Кампсіс Фінанс», в якій просить замінити стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2-1056/10 на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором №03/1/233/06-AKLN.

В заяві представник ТОВ «Дебт Форс» зазначив про розгляд справи без його участі.

Боржник, первісний стягувач та приватний виконавець в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи №2-1056/10, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що 19 квітня 2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором від 11.08.2006 р. у розмірі 40200,14 грн, заборгованість по договору про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком у розмірі 1888,99 грн, сплачену суму держмита у розмірі 420,83 грн і витрати з інформаційно-технічного забезпечення у сумі 252 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2020 замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2021 року видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа.

20.08.2021 приватним виконавцем Куліченко Д.О. відкрито виконавче провадження № 66593086 з виконання рішення суду №2-1056/10.

Разом з цим, 19 травня 2021 року до суду надійшло повідомлення про смерть боржника ОСОБА_1 та копія свідоцтва про смерть, відповідно до якої ОСОБА_1 14 квітня 2021 року (Копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , видане 16 квітня 2021 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За правилами ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Розділу ІІ Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, вирішення питання виконавцем про заміну боржника можливе лише на підставі заяви сторони виконавчого провадження, а тому суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) до вирішення питання про заміну боржника.

07.02.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» укладено Договір № 07-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги зокрема за кредитним договором №03/1/233/06-AKLN укладеним з ОСОБА_1

18.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір № 18-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги зокрема за кредитним договором №03/1/233/06-AKLN укладеним з ОСОБА_1 .

Факт набуття прав вимоги підтверджується Договором про відступлення прав вимоги, витягом з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги, актом прийому-передачі Реєстру Боржників.

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець.Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане, наявність відомостей про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якого стягувачем за ним є ТОВ «Вердикт Капітал», а також докази відступлення прав вимог від зазначеного стягувача до ТОВ «Кампсіс Фінанс», а від нього в свою чергу до ТОВ «Дебт Форс» судом встановлено наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 258, 261, 354, 355, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» (, місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1056/10 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором №03/1/233/06-AKLN.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2024 року.

Суддя З.М. Сухаревич