Номер провадження: 22-ц/813/1472/24
Справа № 495/950/23
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

представника в/ч А 7051 молодшого л-та ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про зупинення апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини із батьком, у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року, ухваленого під головуванням судді Шевчук Ю.В., в частині визначення місця проживання дитини із батьком, у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері,

встановив:

31.01.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини із батьком, у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері (а.с.1-4).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладений 31 липня 2013 року, розірвано.

Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері (а.с.20-23).

В апеляційній скарзі військова частина (далі в/ч) НОМЕР_1 ставить питання про скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року, в частині визначення місця проживання дитини із батьком, у зв`язку із самостійним вихованням дитини батьком без участі матері, та просить ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.34-43).

Заявляючи перше клопотання про зупинення провадження у справі через перебування позивача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України (т.1, а.с.194-195), заявник ОСОБА_2 посилався на те, що він проходить службу у військовій частині, у складі Збройних Сил України, що переведена на воєнний стан, а тому у відповідності до п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, так як ОСОБА_2 є стороною у справі.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення клопотання, представник в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 зазначив, що дана в/ч, рівно як і позивач ОСОБА_2 , хоча и виконують бойові завдання, однак перебувають на території Одеської області і безпосередньо не приймають участь в бойових діях проти збройної агресії РФ, позивач ОСОБА_2 може особисто приймати участь у розгляді даної справи, тобто йому нічого не перешкоджало з`явитись до суду особисто, однак він не бажає цього робити за власним бажанням, а тому підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п.2 ч. 1 ст. 251 УПК України, відсутні.

Зазначені обставини були підтверджені наданою суду апеляційної інстанції копією рапорту начальника логістики заступника командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 (т.2, а.с.6).

Те, що в/ч НОМЕР_2 входить до складу в/ч НОМЕР_1 пояснили суду апеляційної інстанції представники А7051: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (т.1, а.с.201-202, т.2, а.с.7-8).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вирішуючи дане клопотання, колегія суддів вважає, що підстави для зупинення провадження у даній справі, відсутні, так як позивач ОСОБА_2 , хоча і проходить службу у військовій частині, у складі Збройних Сил України, що переведена на воєнний стан, однак матеріали справи не мають доказів того, що в/ч НОМЕР_1 , до складу якої входить і в/ч НОМЕР_2 , в якій проходить службу ОСОБА_2 безпосередньо приймає участь у бойових діях проти збройної агресії РФ, у зв`язку з чим позбавлений можливості з`являтись до суду.

Отже, сам по собі факт перебування учасника справи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатнім для зупинення провадження по справі. Практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан, дислокації її в зоні бойових дій тощо.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в ухвалах від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, та від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17.

Стосовно другого клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду судових рішень по аналогічних справах Одеського апеляційного суду у касаційному порядку палатами, об`єднаною Палатою, Великою Палатою Верховного Суду у справі № 495/432/23 за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та у справі № 495/2284/23 за позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визначення місця проживання дитини (т.1, а.с.215-216), то колегія суддів зазначає, що Верховний Суд на даний час визначився із правовою позицією стосовно аналогічних спорів, у тому числі і по справі № 495/2284/23, по якій у складі 5 суддів Верховного Суду постановлено ухвалу від 03 березня 2024 року про залишення постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2023 року без змін.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253, п. 3 ч.1 ст.362, ст.ст.381, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Клопотання позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини із батьком, у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року, в частині визначення місця проживання дитини із батьком, у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Через перебування судді Дришлюка А.І. у відпустці, повний текст судового рішення складений 23.04.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

А.І.Дришлюк