Справа № 594/176/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк" (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк") звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 301, укладеним 18 листопада 2020 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачкою, посилаючись на те, що у відповідності до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачці кредит у сумі 96062,78 грн., однак відповідачка зобов`язання за даним договором не виконала, внаслідок чого станом на 17 січня 2023 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 108563,54 грн.

Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію цієї ухвали разом з копіями позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, які нею отримано 13 лютого 2024 року.

Відповідачка відзиву на позовну заяву суду не надіслала.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

18 листопада 2020 року між АТ «ПУМБ» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідачка отримала споживчий кредит «Рефінансування» у розмірі 96062,78 грн. Строк дії Договору 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99 %, розмір процентної ставки 0,01% річних.

Відповідно до графіку платежів реальна річна процентна ставка 45,268 %, загальна вартість кредиту за 48 місяців становить 187841,35 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 91778,57 грн.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.

Так, з платіжної інструкції № TR.45531660.59912.2464 від 18 листопада 2020 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 отримала від АТ «ПУМБ» шляхом здійснення переказу кошти в сумі 96062,78 грн. Так само з виписки/особового рахунку за період з 18 листопада 2020 року по 17 січня 2023 року вбачається, що відповідачка користувалася наданими їй кредитними коштами та періодично здійснювала погашення наявної в неї заборгованості.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, оскільки надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків,зокрема,є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з укладенням та виконанням кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

При цьому відповідно доч.1ст.611ЦКУкраїни у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частини 1, 5ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачкою узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17 січня 2023 року складає 108563, 54 грн., з яких заборгованість по сумі кредиту 77 350, 82 грн, заборгованість по процентам 9,72 грн, та заборгованість по комісії 31 203, 00 грн.

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.

З долученої до матеріалів виписки з особового рахунку відповідачки за період з 18 листопада 2020 року по 17 січня 2023 року вбачається, що 18 листопада 2020 року на виконання вимог Договору банк здійснив перерахунок коштів у загальній сумі 96062,77 грн на розрахунковий рахунок відповідачки. Також з вказаної вище виписки вбачається, що відповідачка використовувала надані їй кредитні кошти та частково сплачувала заборгованість за Договором.

Разом з тим з зазначеної вище виписки/особового рахунку відповідачки, а також з розрахунку заборгованості за кредитом також вбачається, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17 січня 2023року складає 108563, 54 грн., з яких заборгованість по сумі кредиту 77 350, 82 грн, заборгованість по процентам 9,72 грн, та заборгованість по комісії 31 203, 00 грн.

Ураховуючи, що відповідачка докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачкою умов кредитного договору та наявність заборгованості за даними договором у зазначеному позивачем розмірі.

Відтак, суд встановив порушення відповідачкою майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №301 від 18 листопада 2020 року станом на 17 січня 2023 року на загальну суму 108 563,54 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки в користь позивача необхідно стягнути 2422,40 гривень судового збору.

На підставі ст.ст. 526, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) заборгованість за кредитним №301 від 18 листопада 2020 року станом на 17 січня 2023 року в сумі 108 563 (сто вісім тисяч п`ятсот шістдесят три) грн 54 коп., з яких: заборгованість по сумі кредиту 77 350, 82 грн, заборгованість по процентам 9,72 грн, заборгованість по комісії 31 203, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 березня 2024 року.

Суддя