Справа № 135/96/24
Провадження № 2/135/109/24
РІШЕННЯ

іменем України

21.03.2024 року м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справ за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2024 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів, у якій позивачка просить: змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року у справі №135/1446/20 та ухвалити судове рішення про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача по справі, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до виповнення дитині повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судові витрати по справі покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 09 березня 2021 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24 грудня 2020 року заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області у цивільній справі №135/1446/20 з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 3 000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 23 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач по справі сплачує аліменти у розмірі 3 000 грн 00 коп. щомісячно, але це зовсім незначна сума, тому, з огляду на те, що дитина росте і збільшуються потреби на належне забезпечення її життя та розвитку, тому коштів на утримання дитини катастрофічно не вистачає. Сума стягуваних аліментів з відповідача на утримання сина на даний час є неактуальною, занадто малою, в зв`язку з підвищенням цін на продукти та проживання. Згідно епікризу історії хвороби їхній син ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом бактеріальна інфекція. Дитина часто хворіє тому сплачуваних аліментів в розмірі 3 000 грн 00 коп. на місяць не є достатньо для матеріального забезпечення сина. Крім того, у неї є ще один неповнолітній син ОСОБА_4 , якого їй необхідно утримувати та матеріально забезпечувати. Відповідач є молодим та фізично здоровим, який має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини.

За даними з Єдиного державного демографічного реєстру №415463 від 22 січня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 вересня 2008 року.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачу ОСОБА_2 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу ОСОБА_2 за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 (а.с.6), який був розірваний заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області №135/149/21 від 09 березня 2021 року та після розірвання шлюбу позивачці було відновлено її дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.7-11).

Від вказаного шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 червня 2018 року Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.15).

Заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року у цивільній справі №135/1446/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13).

Крім сина ОСОБА_3 на утриманні позивачки перебуває ще один малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області (а.с.19).

Відповідно до епікризу історії хвороби №2504 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні у боксовому віддіденні КНП «Вінницька обласна клінічна дитяча інфекційна лікарня Вінницької обласної ради» з 27 листопада 2023 року по 04 грудня 2023 року з діагнозом: бактеріальна інфекція. Гострий тонзиліт, фолікулярна форма, середньої важкості (а.с.16).

Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами, позивач зазначає, сума аліментів, встановлена рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області об`єктивно не здатна забезпечити мінімальні потреби дитини та сприяти її повноцінному розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі №6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах від 30 червня 2020 року, у справі №343/945/19 (провадження №61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі №545/3115/19 (провадження №61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18 (провадження №61-16697св21) та інших.

Право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів має одержувач аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Такий правовий висновок міститься і в постанові КЦС ВС від 11.03.2020 №759/10277/1 (61-22317св19).

Позивачка скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про збільшення розміру аліментів, стосовно зміни способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача.

Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивачка має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: змінився матеріальний стан позивачки та відповідача, збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину.

Вирішуючи даний спір, судом встановлено наявність підстав для зміни способу присудження аліментів. Встановлена рішенням суду від 24 грудня 2020 року сума аліментів у розмірі 3000 грн. є недостатньою для гармонійного розвитку дитини та задоволення її мінімальних потреб, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини.. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2024 році (на час розгляду справи) порівняно з 2020 роком, зростання цін, значного зростання витрат на харчування, розвиток та утримання дитини, - попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає.

Оскільки право вибору способу присудження аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що необхідно змінити розмір присуджених аліментів, а новий розмір визначити з врахуванням положень ст. 182 СК України.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою працездатною особою, інших осіб на утриманні немає.

З урахуванням встановлених обставин справи, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, право вибору якого належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України та відповідають інтересам дитини, з урахуванням матеріального становища платника аліментів необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повнолітня.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280- 282 ЦПК України, ст.ст.141, 150, 181-184, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів- задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року у цивільній справі №135/1446/20, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Ладижин Вінницької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повнолітня.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року справа №135/1446/20 (провадження №2/135/401/20).

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )у прибуток держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Ладижинським міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова