Провадження № 2/127/2879/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Матвеєвій А.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сіроштан Р.В. звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивований тим, що позивач звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 661/2021. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та невиплаченої пенсії в розмірі 225723,19 грн. Позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру. Відповідно до довідки з Першої вінницької державної нотаріальної контори за № 112/02-14 від 18.08.2022 надійшли заява позивача про прийняття спадщини та заява його брата ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців на той час не було оскільки їх мати, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі № 120/8278/21-а Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було перераховано пенсію спадкодавця, внаслідок чого у відповідача перед ним утворилась заборгованість у виплаті пенсії в розмірі 225723,19 грн. Вказану заборгованість відповідачем до смерті ОСОБА_2 виплачено не було. ОСОБА_2 на момент своєї смерті був зареєстрований та фактично проживав разом з позивачем.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання невиплаченої пенсії спадкодавця. Відповідач 03.11.2021 надав відповідь де пояснив, що позивачу слід звернутись до суду із заявою про заміну сторони за рішенням суду.

За виконавчим листом №120/8278/21-а виданим 08.10.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 11.10.2021 було відкрито виконавче провадження № 67111979. Держвиконавець листом за № 21046/2.3-22/5 від 30.12.2021 повернув вказаний виконавчий лист без виконання. На звернення позивача до Першої вінницької державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію спадкодавця йому було відмовлено.

У зв`язку з наведеним, позивач звертається до суду із позовною вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на пенсію у розмірі 225723,19 грн, та просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 225723,19 грн. Також просить стягнути судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ГУ ПФУ у Вінницькій області, із змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідач зауважує, що подана позовна заява має публічно-правовий характер та підлягає розгляду в суді адміністративної юрисдикції. Усі справи де однією із сторін виступають органи Пенсійного фонду підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Таким чином для отримання коштів нарахованих на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного у від 06.09.2021 у справі №120/8287/21-а, позивачу слід звернутися до суду, який приймав рішення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження за рішенням суду.

Відповідач вказав, що предмет спору у даній справі безпосередньо пов`язаний з обставинами виконання судового рішення, ухваленого в адміністративній справі №120/8287/21-а. Так, суд рішенням у справі №120/8287/21-а зобов`язав Головне управління здійснити перерахунок та виплату з 01.12.2019 ОСОБА_2 пенсію на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» від 17.06.2021 №623, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виходячи з 83% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум пенсії. Відповідач вказує, що заборгованість зі сплати пенсії була не отримана ОСОБА_2 не у зв`язку з його смертю, а у зв`язку з особливостями фінансування виконання судових рішень, внесених до реєстру судових рішень. Зазначена заборгованість обліковується Головним управлінням в Реєстрі судових рішень та може бути виплачена в порядку загальної черговості спадкоємцям, в разі зміни стягувача.

Щодо заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначив що їх розмір є завищеним та неспівмірним.

Посилаючись на наведене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зменшити розмір на оплату правничої допомоги адвоката.

Ухвалою суду від 07.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи у відсутність представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Щодо задоволення позову заперечила та просила відмовити з підстав, наведених у відзиві.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі №120/8278/21-а було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Вінницькій області та зобов`язання вчинити дії. Рішення набрано законної сили 07.10.2021.

На підставі вищевказаного рішення Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №120/8278/21-а від 08.10.2021, який було пред`явлено до примусового виконання, відкрито виконавче провадження № 67111979 з виконання виконавчого листа №120/8278/21-а від 08.10.2021 виданого Вінницьким окружним адміністративним судом.

Згідно проведеного 13.10.2021 на підставі рішення суду розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії пенсіонером ОСОБА_2 за період з грудня 2018 року по жовтень 2021 року сума виплати становить 225723,19 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 . З довідки від 30.08.2022 виданої Головою правління ОСББ «Первозваного 24» Аллою Жалюк вбачається, що ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був зареєстрований та фактично проживав з своїм сином ОСОБА_1 .

З довідки №1112/02/14 від 18.08.2022 виданої завідувачем Першої вінницької нотаріальної контори О.В. Шарко вбачається що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа №661/2021 року. Згідно матеріалів вищезазначеної спадкової справи до Першої вінницької нотаріальної контори надійшли заява про прийняття спадщини за заповітом від сина померлого ОСОБА_5 і заява про відмову від прийняття спадщини за заповітом від сина померлого ОСОБА_3 . Відомостей про інших спадкоємців немає.

Позивач звернувся через Вебпортал Пенсійного фонду України з запитом про надання інформації щодо порядку отримання даних коштів. У відповідь на запит було повідомлено що відповідно до ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України для отримання коштів нарахованих на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.09.2021, позивачу необхідно звернутись до суду із заявою про заміну сторони за рішенням суду.

Виконавчий лист №120/2878/21-а виданий 08.10.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом №67111979 було повернуто стягувачу без виконання.

Позивач 09.09.2022 звернувся з заявою до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти, нараховані його батьку ОСОБА_2 . Державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 на квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Щодо право на спадщину на недоотриману пенсію Спадкодавця, завідувач Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. у листі від 27.09.2022 повідомила, що Перша вінницька державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на грошові кошти, а саме на заборгованість Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/827/21-а від 06.09.2021, відповідно до матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки вони не входять до складу спадкового майна.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, є недоотриманою пенсією та підлягає нарахуванню та виплаті йому, як спадкоємцю першої черги після смерті його батька. Предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоотримані спадкодавцем за життя суми пенсії. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18 і від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі № 200/126/21-а.

Щодо права на спадщину на грошові кошти суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22 (провадження № 61-10302св23).

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що за життя ОСОБА_2 оскаржував дії ГУ ПФУ у Вінницькій області, було ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, останній набув право отримання ним 225723,19 грн пенсійних виплат, при цьому останні залишилися не одержаними, суд прийшов до висновку, що його син - позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню шляхом визнання права власності та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 225723,19 грн пенсійних виплат, які нараховані, але не виплачені згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі №120/8278/21-а.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1805,78 грн судового збору.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч. 3 ст.141 ЦПК України.

Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених ним (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір про надання правничої (правової) допомоги №28/07/23 за змістом якого розмір винагороди за надання правничої допомоги адвокатом Сіроштан Р.В. по оформленню позовної заяви становить 10000,00 грн а також додано копію квитанції до прибуткового касового ордера №40 про оплату за вищевказаним договором.

При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Надаючи оцінку наданим доказам суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, витрати пов`язані із розглядом цієї справи (оформленням позовної заяви), витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням обставин справи та значення його для позивача. А тому визначаючись з їх розподілом відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 131, 137, 141, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1227 ЦК України, ст. ст. 36, 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на недоотриману ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя пенсію у розмірі 225 723 (двісті двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 19 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 225 723 (двісті двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 19 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 805 (одну тисячу вісімсот п`ять) грн. 78 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, .

Повний текст судового рішення складено 18.03.2024.

Суддя О.О. Жмудь