Справа №295/3122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська 53, Житомир» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява, в якій ОСББ «Київська, 53 Житомир» просить видати судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з боржників заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 9 523,38 грн., за період з 21.09.2020 року по 31.01.2024 року та судовий збір.

У відповідності до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Таким чином положення статті 162 ЦПК України не допускають можливості подачі заяви про видачу судового наказу за правилами альтернативної або виключної підсудності. Судова практика Верховного Суду вказує на можливість звернення в порядку позовного провадження із відповідним позовом про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за місцем знаходження нерухомого майна. Проте дані правові висновки не можна застосувати до справ, що розглядаються в порядку наказного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 9 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Крім цього, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданої до неї довідки-розрахунку, зазначена в заяві заборгованість власників квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 утворилася за період із 21.09.2020 року по 31.01.2024 року, а до суду із заявою про видачу судового наказу стягувач звернувся лише 28.02.2024 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, наведені обставини вказують на наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська 53, Житомир» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов