Справа № 203/5235/23
Провадження № 6/0203/216/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Єрмолова Євгена Миколайовича про розстрочення виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява представника відповідача ОСОБА_2 , в якій останній посилався на те, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2024 року у цивільній справі №203/5235/23, з ОСОБА_2 на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР, було стягнуто заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 13347 грн. 62 коп. та судовий збір в сумі 1767 грн. 68 коп., а всього 15115 грн. 30 коп. Відповідач визнає свою провину в допущенні існування заборгованості, проте вона виникла в зв`язку із скрутними життєвими та сімейними обставинами. На теперішній час відповідач також перебуває в обставинах, що істотно ускладнюють виконання рішення. Так, він особисто виховує сина 2011 р.н., який повністю знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідач вимушений був подати позов про стягнення аліментів та рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.04.2022 року у справі №204/9693/21 на його користь стягнуто аліменти на утримання сина з ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно. Проте, з того часу жодного платежу зроблено не було та станом на січень 2024 року заборгованість по аліментам становить 52000 грн. Крім того, відповідач працює на оборонному підприємстві ДП ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова». З початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну за місцем роботи йому перестали вчасно виплачувати заробітну плату та станом на січень 2024 року заборгованість по заробітній платі становить понад 150000 грн. Також на утримання відповідача перебуває хвора мати похилого віку (69 років), яка потребує постійного догляду та медикаментозного лікування. Один похід в аптеку за ліками для матері складає понад 1000 грн. Таким чином, бюджет його сім`ї наразі складається з боргів в понад 200000 грн., які він намагається стягувати, при цьому сім`я потребує постійних великих грошових витрат. Сплата заборгованості одним платежем для відповідача є непід`ємною сумою. Посилаючись на вказані обставини, відповідач просив розстрочити виконання рішення суду від 11.01.2024 року впродовж наступних 10 місяців шляхом сплати: до 31 березня 2024 року - 2748 грн.; до 30 квітня 2024 року - 1374 грн.; до 31 травня 2024 року - 1374 грн.; до 30 червня 2024 року - 1374 грн.; до 31 липня 2024 року - 1374 грн.; до 31 серпня 2024 року - 1374 грн.; до 30 вересня 2024 року - 1374 грн.; до 31 жовтня 2024 року - 1374 грн.; до 30 листопада 2024 року - 1374 грн.; до 31 грудня 2024 року - 1375 грн. 30 коп.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.03.2024 року заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню. Також додатково представник відповідача зазначив, що обставинами, які ускладнюють виконання відповідачем рішення суду шляхом здійснення одноразового платежу є стан здоров`я відповідача, який має хронічне захворювання та за станом здоров`я потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування, постійний прийому медичних препаратів.

Позивач явку свого представника не забезпечив. Поряд з цим, представником позивача до суду було подано письмові заперечення на заяву, в яких останній просив відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що при вирішення питання стосовно розстрочення виконання рішення слід враховувати не тільки ступінь вини відповідача у виникненні спору, його матеріальне становище та події, що призвели до неможливості виконання зобов`язання, а і інтереси позивача. В даному випадку відстрочення виконання рішення суду може призвести до ще більшого погіршення матеріального стану позивача, який і так зазнає збитків внаслідок невиконання своїх зобов`язань споживачами. Так, основним джерелом формування майна підприємства позивача є доходи, отримані від реалізації послуг по водопостачанню та водовідведенню. А отже, несплата боржниками послуг призводить до недоодержання підприємством прибутку та останнє позбавляється можливості проводити політику держави в сфері забезпечення екологічної безпеки населення, здійснювати роботу щодо ефективного забезпечення питною водою всіх абонентів, що входять в сферу обслуговування позивача, що, в свою чергу, призводить до негативних економічних наслідків для підприємств, чий виробничий цикл пов`язаний із використанням води. На даний час позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Згідно звіту про фінансовий результат за 2023 рік розмір фінансового збитку позивача досяг понад 301591000 грн. Тому несвоєчасне виконання судових рішень збільшує збиток підприємства щоденно та ще більше ускладнює його фінансове становище. Крім того, звертає увагу, що відповідач з 2007 року жодного разу добровільно не здійснив оплату за надані послуги, не звертався до підприємства із заявою про реструктуризацію боргу, або на стадії судового розгляду справи із наміром укласти мирову угоду. Проте, у відповідача з`явилась можливість на оплату адвокатський послуг та представництва його інтересів в суді.

Враховуючи, що позивач був повідомлений про день та час розгляду заяви, надав заперечення на останню, а також, що в силу ст.435 ЦПК України неявка учасника справи не перешкоджає розгляду справи, суд визнав за можливе провести розгляд справи за заявою за відсутності представника позивача.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши доводи, викладені в заяві та запереченнях на неї представника позивача, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи №203/5235/23, провадження №2/0203/247/2024, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2024 року було частково задоволено позов КП «Дніпроводоканал» ДМР до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення.

Зокрема, вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто кошти в сумі 13347 грн. 62 коп., з яких: заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, що виникла за період з лютого 2017 року по листопад 2023 року включно в сумі 10399 грн. 36 коп., за період з липня 2018 року по січень 2022 року включно інфляційні витрати в сумі 2611 грн. 65 коп., три відсотки річних в сумі 336 грн. 61 коп.; а також стягнуто судовий збір в сумі 1767 грн. 68 коп.

Вказане рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1,3,4,5 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Частиною 1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Суд враховує, що відповідно до долучених до заяви документів підтверджується, що відповідач має малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із відповідачем та перебуває на його утриманні.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.04.2022 року у справі №204/9693/21 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина з ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що заборгованість боржника ОСОБА_3 по стягнутим з неї аліментам перед стягувачем ОСОБА_2 станом на січень 2024 року становить 52000 грн.

Також з долучених до заяви документів вбачається, що ОСОБА_2 працює на ДП «ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова» та станом на 29.11.2023 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_2 становить 142377 грн.

На утриманні ОСОБА_2 , також перебуває мати похилого віку ОСОБА_5 , яка згідно довідки КНП «Дніпровський ЦПМСД №1» ДМР має ряд хронічних захворювань та потребує постійного довготривалого медикаментозного лікування.

Відповідно до представлених суду виписки з ЛКК №44 від 18.03.2024 року, виписок із медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_2 має хронічні захворювання, протягом 2024 року двічі перебував на стаціонарному лікуванні та за станом здоров`я потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування, постійного прийому гіпотензивних препаратів.

Таким чином, враховуючи наявність у ОСОБА_2 хронічних захворювань, що потребують постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування, постійного прийому медичних препаратів; наявність на утриманні мати похилого віку, що також має ряд хронічних захворювань, які потребують постійного довготривалого медикаментозного лікування; наявність малолітньої дитини, яку ОСОБА_2 фактично утримує самостійно, з огляду на наявність у платника аліментів значної заборгованості по присудженим аліментам з грудня 2021 року по січень 2024 року в сумі 52000 грн.; наявність перед ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі за основним місцем роботи у значному розмірі в сумі 142377 грн., суд приходить до висновку про наявність виняткових підстав для розстрочення виконання рішення, оскільки стан здоров`я відповідача та членів його сім`ї, його матеріальний стан, істотно ускладнюють можливість виконання ним судового рішення про стягнення коштів шляхом здійснення одноразового платежу.

Стосовно заперечень представника позивача щодо скрутного матеріального становища позивача та необхідності врахування інтересів останнього, суд враховує, що стягнута за рішенням суду заборгованість саме за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 10399 грн. 36 коп.

Вказана сума складається із заборгованості по щомісячним платежам. При цьому, в заяві відповідача не ставиться питання про відстрочку виконання рішення, а саме про розстрочку його виконання шляхом здійснення щомісячних платежів на погашення заборгованості.

Таким чином, розстрочка виконання рішення шляхом здійснення відповідачем щомісячних платежів на погашення заборгованості в межах річного строку з дня ухвалення рішення, як це передбачено ч.5 ст.435 ЦПК України, не призведе до перешкоджання або надмірного затримування виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1,33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,10-13,76-81,211,223,258-260,435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Єрмолова Євгена Миколайовича про розстрочення виконання рішення задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2024 року у цивільній справі №203/5235/23, провадження №2/0203/247/2024, про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради коштів в сумі 13347 грн. 62 коп., з яких: заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, що виникла за період з лютого 2017 року по листопад 2023 року включно в сумі 10399 грн. 36 коп., за період з липня 2018 року по січень 2022 року включно інфляційні витрати в сумі 2611 грн. 65 коп., три відсотки річних в сумі 336 грн. 61 коп., а також судового збору в сумі 1767 грн. 68 коп., відповідно до наступного графіку:

-до 31 березня 2024 року сплата 2748 грн.;

-до 30 квітня 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 31 травня 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 30 червня 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 31 липня 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 31 серпня 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 30 вересня 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 31 жовтня 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 30 листопада 2024 року сплата 1374 грн.;

-до 31 грудня 2024 року сплата 1375 грн. 30 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак