Справа № 366/396/24
Провадження № 2/366/288/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю: секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області, в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулись в суд із зазначеним позовом до Відповідачки про позбавлення її батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачка є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх двох років Відповідачка не проживає із дитиною і за цей час жодного разу не поцікавилась життям та долею дитини.

01.09.2021 року Відповідачка звернулась до голови комісії з прав захисту дітей із заявою в якій просила забрати в неї сина на тимчасове перебування до реабілітаційного центру, у зв`язку з тим, що вона не може його утримувати, тому що безробітна і опинилась у складних життєвих обставинах. Рішенням Виконавчого комітету від 23.09.2021 року №85 було прийнято рішення щодо тимчасового влаштування дитини, яка опинилась в складних життєвих обставинах до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей за заявою матері. За час перебування дитини в закладі Відповідачка жодного разу не поцікавилась долею та життям дитини, що свідчить про те, що вона самоусунулась від подальшого виховання та турботи про дитину. З лютого місяця 2022 року діти и з КОЦСПРД с.Копилів були евакуйовані до Німеччини, де знаходяться по цей час. Тому позивач і просить позбавити відповідачку батьківських прав, як таку, що свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Рух справи

08.02.2024 позов надійшов до суду.

10.02.2024 відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання на 07.03.2024.

14.02.2024 начальником служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Київської області Дударевою М. до суду було подано характеристику відносно ОСОБА_2

07.03.2024 року Відповідачкою ОСОБА_2 було подано через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі та визнання позову в повному обсязі.

07.03.2024 року представником позивача ОСОБА_4 було подано, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог.

07.03.2024 року було закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду по суті на 21.03.2024 року.

21.03.2024 представником Позивача було подано заяву про доручення до матеріалів справи рішення виконавчого комітету від 14.03.2024 року №120 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 05.04.2023 року №22 «про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав».

21.03.2024 року Відповідачкою ОСОБА_2 було подано через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі та визнання позову в повному обсязі.

21.03.2024 року представником позивача ОСОБА_4 було подано, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Встановлені судом обставини, застосовані норми права та висновки суду

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що:

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 08.01.2014 (а.с.5).

01.09.2021 року ОСОБА_2 звернулась до голови комісії служби у справах дітей із заявою про поміщення її сина ОСОБА_1 до реабілітаційного центру , так як вона не може його утримувати через складні життєві обставини (а.с.9)

Рішенням виконавчого комітету Поліської селищної ради Восьмого скликання №46 від 27.05.2021 року ОСОБА_1 було поставлено на облік як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.10);

Рішенням виконавчого комітету Поліської селищної ради Восьмого скликання №85 від 23.09.2021 року дитину ОСОБА_1 тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей за заявою матері ОСОБА_2 (а.с.11)

05.04.2023 року рішенням виконавчого комітету Поліської селищної ради Восьмого скликання №22 було затверджено висновок органу опіки та піклування Поліської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її сина ОСОБА_1 (а.с.12-13). З висновку вбачається, що ОСОБА_2 самоусунулась від виховання свого сина, так як остання не цікавиться його долею.

Відповідно до характеристики за місцем проживання, ОСОБА_2 іноді вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, у зв`язку з чим дитину ОСОБА_1 було вилучено до будинку-інтернату (а.с.25).

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).

Частиною 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 зазначеного закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 статті 164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення цього пункту дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. 4 ст. 164 СК України).

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Судом встановлено, що Відповідачка не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання своєї дитини, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про свою дитину, не цікавиться її життям, взагалі з 2021 року не спілкується із сином, у зв`язку з чим вона звернулась із відповідною заявою до комісії у справах захисту дітей, що свідчить про дійсне ухилення (свідоме самоусунення) від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Вирішуючи цей спір, суд враховує, що рішенням виконавчого комітету затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її сина, з 23.09.2021 року її син перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, за заявою його матері, а тому, враховуючи також визнанням Відповідачкою позову, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має керуватися вимогами п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України та стягнути з Відповідачки судові втрати у виді судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-266, 268, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст складено 21.03.2024.

Повне найменування сторін

Позивач: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області (юридична адреса: Київська область, Вишгородський район, смт.Красятичі, вул.Воздвиженська, 81, , електронна адреса: );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Н.П. Слободян