УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2024 року

м. Київ

справа № 295/14570/13

провадження № 61-2173ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкти, дії яких оскаржуються, - державні виконавці Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький),

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 8 січня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Товкача Р. В. щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 21 жовтня 2015 року без належного письмового доручення керівника відділу виконавчої служби та без ухвалення постанови про прийняття виконавчого провадження, без надіслання її рекомендованим листом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- визнати протиправними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. щодо прийняття постанов про стягнення виконавчого збору, про звернення стягнення, про зміну реєстраційних даних без належного авторозподілу, без прийняття постанови старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Товкачем Р. В. про передачу виконавчого провадження № НОМЕР_1 в межах одного органу державної виконавчої служби, без ухвалення постанови про прийняття провадження, не маючи відповідних повноважень;

- визнати протиправними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батика А. О. щодо ухвалення постанови про прийняття провадження без ухвалення старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Товкачем Р. В. постанови про передачу виконавчого провадження № НОМЕР_1 в межах одного органу державної виконавчої служби, без належного авторозподілу даного провадження на державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е., без ухвалення державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. постанов про прийняття провадження, про передачу провадження в межах одного органу державної виконавчої служби, без належного авторозподілу;

- скасувати постанову від 24 червня 2022 року про прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_1 державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батиком А. О. за виконавчим листом № 295/14570/13-ц, виданим Богунським районним судом м. Житомира 23 вересня 2015 року.

В обґрунтування вказував, що 21 жовтня 2015 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Товкачем Р. В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира № 295/14570/13-ц від 23 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 57,35 грн та витрат за будівельно-технічну експертизу у розмірі по 1 500 грн з кожного.

Зазначав, що у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_1 відсутні доручення начальника відділу виконавчої служби про вчинення виконавчих дій державним виконавцем Товкачем Р. В., постанова державного виконавця Товкача Р. В. про прийняття ним виконавчого провадження.

На думку заявника, виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито неуповноваженою на це особою.

1 лютого 2020 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. без проведення авторозподілу ухвалено постанову про прийняття до свого провадження виконавчого провадження № НОМЕР_1.

У подальшому виконавче провадження № НОМЕР_1 передано державному виконавцю Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батику А. О., яким 24 червня 2022 року ухвалено постанову про прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_1 до свого провадження на підставі письмового доручення начальника відділу.

Проте відсутня постанова державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. про передачу виконавчого провадження в межах одного органу державної виконавчої служби, не проведено авторозподіл виконавчого провадження на державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батика А. О.

За змістом доручення заявником встановлено, що начальник Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Савіна Н. П. зобов`язала державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. передати державному виконавцю Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батику А. О. виконавчі провадження за актом прийому-передачі.

Водночас в автоматизованій системі провадження № НОМЕР_1 дане доручення начальника відділу не відображено.

Заявник вважає, що державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батик А. О. на 24 червня 2022 року не мав повноважень на проведення будь-яких виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 1 серпня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в частині вимог про:

- визнання протиправними дій старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Товкача Р. В. щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 21 жовтня 2015 року без належного письмового доручення керівника відділу виконавчої служби та без ухвалення постанови про прийняття виконавчого провадження, без надіслання її рекомендованим листом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- визнання протиправними дій державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. щодо прийняття постанов про стягнення виконавчого збору, про звернення стягнення, про зміну реєстраційних даних без належного авторозподілу, без прийняття постанови старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Товкачем Р. В. про передачу виконавчого провадження № НОМЕР_1 в межах одного органу державної виконавчої служби, без ухвалення постанови про прийняття провадження, не маючи відповідних повноважень, залишено без розгляду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 8 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2023 року - без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира

від 28 вересня 2023 року та постановою Житомирського апеляційного суду

від 8 січня 2024 року, ОСОБА_1 8 лютого 2024 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове, яким:

- визнати протиправними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батика А. О. щодо ухвалення постанови про прийняття до свого провадження виконавчого провадження № НОМЕР_1;

- скасувати постанову від 24 червня 2022 року про прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_1 державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батиком А. О. за виконавчим листом № 295/14570/13-ц, виданим Богунським районним судом м. Житомира 23 вересня 2015 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2023 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 8 січня 2024 рокузаявник визначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Постановляючи ухвалу, Богунський районний суд м. Житомира виходив з того, що дії державних виконавців Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) не суперечать Закону України «Про виконавче провадження».

Вказав, що передача виконавчого провадження № НОМЕР_1 державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. у провадження державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батика А. О. здійснена у порядку, визначеному Інструкцією з організації примусового виконання рішень, тому посилання заявника на те, що державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батик А. О. не уповноважений на здійснення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні, є безпідставними.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційний суд вважав, що судом першої інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 295/14570/13-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира 23 вересня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 57,35 грн та витрат за будівельно-технічну експертизу у розмірі по 1 500 грн з кожного.

26 жовтня 2015 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Товкачем Р. В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 295/14570/13-ц, яка внесена до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Наказом Головного управління юстиції у Житомирській області № 1011/11

від 30 червня 2015 року призначено за переведенням Василюк К. Е. на посаду державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції з 1 липня 2015 року.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26 грудня 2017 року головного державного виконавця відділу виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Товкача Р. В. з 9 січня 2018 року призначено за переведенням на посаду старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

30 вересня 2019 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Василюк К. Е. прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 26 вересня 2019 року.

25 січня 2020 року у зв`язку із реорганізацією виконавчої служби старшим державним виконавцем Василюк К. Е. прийнято постанову про передачу виконавчого листа № 295/14570/13-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира 23 вересня 2015 року, до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький).

1 лютого 2020 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Василюк К. Е. ухвалено постанову про прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 295/14570/13-ц, виданого 23 вересня 2015 року, до свого провадження.

18 лютого 2020 року начальник Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Савіна Н. П. надала доручення старшому державному виконавцю Василюк К. Е. передати державному виконавцю Батику А. О. виконавчі провадження згідно акту прийому-передачі виконавчих проваджень.

24 червня 2022 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батиком А. О. ухвалено постанову про прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 295/14570/13-ц, виданого 23 вересня 2015 року до свого провадження.

Згідно зі змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено

статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Примусове виконання судових рішень здійснюється відповідно до умов та порядку, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Під час виконання судових рішень поряд з нормами Закону України «Про виконавче провадження» застосовуються положення Конституції України, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття перша Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (частина четверта статті 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Пунктом 5 розділу V Інструкції визначено, що виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі: хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення. Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 18 лютого 2020 начальник Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Савіна Н. П. надала доручення старшому державному виконавцю Василюк К. Е. передати державному виконавцю Батику А. О. виконавчі провадження згідно акту прийому-передачі виконавчих проваджень.

24 червня 2022 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батиком А. О. ухвалено постанову про прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_1 до свого провадження.

Ухвалюючи судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій врахували, що передача виконавчого провадження № НОМЕР_1 старшим державним виконавцем Василюк К. Е. у провадження державного виконавця Батика А. О. здійснена у відповідності до вимог Інструкції.

Вирішуючи скаргу, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили про відсутність правових підстав для її задоволення, оскільки державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Батик А. О. діяв у межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» повноважень і не допустив порушення прав боржника.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира

від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 8 січня 2024 року є необґрунтованою, правильне застосування норм матеріального права та додержання норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки судові рішення є законними і обґрунтованими, ухваленими з правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права й підстави для їх скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 8 січня 2024 року суд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира

від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 8 січня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська