Справа №442/7881/23
Провадження №2/442/137/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - Грицай М.М.

розглянувши в залі суду в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Начальник КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 5661,12 грн заборгованості станом на 01.10.2023 за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на користь КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради надавало відповідачу за її адресою проживання ( АДРЕСА_1 ) послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення постійно і безперебійно. За даною адресою встановлений засіб обліку води, відповідно до якого і здійснюються нарахування.

Відповідач не вносить плату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, чим завдає значної матеріальної шкоди підприємству.

Станом на 01.10.2023 будь-яких заяв про відсутність води у квартирі АДРЕСА_2 від відповідача на адресу підприємства не надходило, позивачу невідомо про жодні дії, вчинені відповідачем щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, а також із заявою щодо опломбування вхідної запірної арматури відповідач не зверталася. Отже, споживач ОСОБА_1 фактично користувалася і продовжує користуватися послугами КП Дрогобичводоканал.

Вважає, що вищевказані обставини є підставою для стягнення боргу в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з інформації по абоненту №12419 ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , з січня 2018 року по грудень 2023 року заборгованість споживача станом на 01.10.2023 становить 5661,12 грн. Останній платіж здійснено у січні 2022 року в сумі 205,44 грн. Борг за 2022 рік становив 205,44 грн.

З довідки ЦНАП виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 01.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

З вищенаведеного судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , що надаються КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради, на її ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

КП «Дрогобичводоканал» ДМР є виконавцем послуг централізованого водопостачання, центрального водовідведення та абонентського обслуговування, визначений центральним органом виконавчої влади.

У відповідності до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 4,5 ст.14 «Правил про надання послуг з централізованого водопостачання та центрального водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та центрального водовідведення», затверджених 05.07.2019 постановою КМУ, 01.03.2022 КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради опублікував текст Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на офіційному сайті https://vodokanal-drohobych.com.ua, а з 01.04.2022 вищевказаний Договір вважається чинним укладеним публічним договором приєднання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг, як власника житла, ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

З урахуванням положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690, суд дійшов висновку, що з 01.04.2022 вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між виконавцем послуг КП «Дрогобичводоканал» ДМР та відповідачем ОСОБА_1 , що розміщений на офіційному веб-сайті КП «Дрогобичводоканал» ДМР, оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг власники квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована споживач ОСОБА_1 , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору) сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

За таких обставин, на переконання суду, фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (акцептування договору) є вчинення нею, як споживачем, дій, які свідчать про її бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуг, а також користування послугами позивача з 2018 року та внесення оплати за такі.

Крім того, жодних заяв на відключення квартири від послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або про опломбування вхідного вентиля на адресу Водоканалу не надходило, отже фактично послуги надавалися і продовжують надаватися.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, як споживач послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, була зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати КП «Дрогобичводоканал» плату за їх надання.

Позивач щомісячно нараховував відповідачу плату за наданні послуги з водопостачання з 2018 року, однак, остання кошти за вказані послуги в повній мірі не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 5661,12 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено уст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положеньст.611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 та 162 ЖК України та у відповідності до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-4 від 24.06.2004 року, наймач або власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач дійсно має борг перед КП «Дрогобичводоканал» ДМР по особовому рахунку № НОМЕР_1 в сумі 5661,12 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2684 грн.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 77 - 82, 141, 263 - 265, 279, 352 - 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради Львівської області задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради, , адреса: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Федьковича, 11, 5661,12 грн (п`ять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 12 коп) заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 26.03.2024.

Суддя М.М. Грицай