н/п 6/490/78/2024 Справа № 490/1819/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2024 м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі - Красноноженко Л.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення суду у справі № 490/1819/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, заінтересовані особи - ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ комерційний банк «Надра», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023 ТОВ ФК "Брайт Інвестмент" звернулося до суду про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2014 року у справі № 490/1819/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заяву мотивує тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2014 року у справі № 490/1819/14-ц задоволено позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» у рахунок повернення боргу за договором кредиту № 08/11/2007/840 К-3385 від 26.11.2007 заборгованість в сумі 542493,38 грн. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчі листи по справі.

Згідно з Договором №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за договором Автопакет №1/МК/11/2008-840 від 20.03.2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та позичальником ОСОБА_1 , поручителем ОСОБА_2 , право вимоги перейшло до товариства з обмежаною відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». В подальшому первісний кредитор товариство з обмежаною відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», згідно з Договором №GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги від 18.12.2020 року, відступив права вимоги на користь Товариства з обмежаною відповідальністю «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у тому числі графіком здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами Договору.

Враховуючи викладене, заявник, посилаючись наст. 512 ЦК України,ст. 442 ЦПК Українипросив суд замінити стягувача у виконавчих листах № 490/1819/14-ц із ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступникаТОВ «Брайт Інвестмент».

Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БрайтІнвестмент» .

19.02.2024 року надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Васильєва С.В. про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання.

Учасники справи у судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлялися, що відповідно до ч. 3ст. 442 ЦПК Українине перешкоджає розгляду даної заяви.

Представник заявника у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розглядати дане питання без його участі.

Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2014 року у справі № 490/1819/14-ц задоволено позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» у рахунок повернення боргу за договором кредиту № 08/11/2007/840 К-3385 від 26.11.2007 заборгованість в сумі 542493,38 грн.

09.12.2014 року судом видано виконавчі листи на примусове виконання вказаного судового рішення відносно двох боржників.

Оригінали виконавчих листів містяться в матеріалах справи, даних про те, що стягувачем виконавчі листи пред`являлися до примусового виконання - матеріали цивільної справи не місять, заявник про такі обставини не зазначав взагалі.

05.08.2020 року між ПАТ КБ «Надра» (найменування змінено на ПАТ «Комерційний банк «Надра» на виконання вимогЗакону України «Про акціонерні товариства») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника передбаченими кредитним договором №28/П/63/2008-980 від 02.04.2008 рокуперейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Згідно Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення права вимоги від 30.08.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги до позичальникана користьТОВ «Брайт Інвестмент».

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Частинами 1,3ст. 431 ЦПК України передбачено, щовиконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції і який має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно дост. 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.4ст. 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, нормастатті 442 ЦПК Українимає імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно ізЗаконом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін».Відповідно дост.1 Закону України «Про виконавче провадження`виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Згідно ч.1 таст.11 Закону України «Про виконавче провадження`строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4статті 4Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У разі відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою, крім випадків заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (пункти 74 та 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20); здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення наказу до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128); у разі закінчення виконавчого провадження особа може заявити про заміну стягувача у справі, лише ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу (скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження), в межах якої будуть досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах (пункти 6.19, 6.28 постанови від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20).

У постановах від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Враховуючи висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження №14-197 цс 21), суд вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

При розгляді справи судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження, що виконавчі листи від 09.12.2024 року по цій цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості перебуває, або перебував на виконанні.

На підставі ч.1ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3ст.12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостоїст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2ст.89 ЦПК Українисуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

За таких обставин строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив ще в 2017 році.

Із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі товариство звернулося до суду через засоби поштового зв`язку в грудні 2023 року.

Отже, судом достовірно встановлено пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому, заявником не подано заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на неможливість встановити дату спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання на момент укладення договору між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» про відступлення права вимоги від 30.08.2020 року, відсутня дійсна вимога, яка могла бути передана новому кредитору. Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Отже, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

З огляду на встановлені у справі обставини та недоведеністю заявником чи перебували на виконанні виконавчі листи по рішенню у справі № 490/1819/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та чи не сплив строк звернення його до виконання, суд приходить до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.512, 514, 516 ЦК України, ст.ст.1, 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 442, ч.4 ст.268 ЦПК України, суд, -

ухвалив

У задоволенні заяви товариства зобмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах, виданих на примусове виконання рішення суду у справі № 490/1819/14-ц відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27.03.2024 року.

Суддя: Гуденко О.А.