Справа №200/4893/18
Провадження № 2/932/1054/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, виділ частки майна у натурі, поділ земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в останній редакції якої, позивач просив суд:

- визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 05.03.2009 за реєстровим №4-496 на ім`я ОСОБА_4 в частині спадкування частини житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- витребувати майно з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 шляхом поділу у натурі будинку, господарських будов і споруд, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , надавши ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_2 .А-1 згідного першого варіанту будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №260/261/262/263-22 від 16.12.2022, що відповідає 64/100 частини в праві на будинок, ринковою вартістю кв. АДРЕСА_2 з надвірними будовами та спорудами на загальну суму 215 150,00 грн., що на 37 620,00 грн. менше ідеальної частини ОСОБА_1 , а саме:

- надати ОСОБА_1 у житловому будинку літ.А-1 квартиру АДРЕСА_2 , площею 31,0 кв.м., яка складається з кімнати 1-4 площею 14,8 кв.м., кімнати 1-5 площею 10,7 кв.м., коридору 1-3 площею 5,5 кв.м.; житлову прибудову літ.А1-1 площею 11,7 кв.м., яка складається з кухні 1-1 площею 5,9 кв.м., кімнати 1-2 площею 5,8 кв.м.; погріб літ.А1-1, тамбур літ.а1-1, ганок літ.а (зафарбовано жовтим кольором);

- із господарських будівель та споруд надати ОСОБА_1 у власність: літню кухню літ.Б, літю кухню літ.б, вбиральню літ.Г, навіс літ.Р, споруди ;

-стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в рахунок вартості майна після поділу у розмірі 37 620,00 грн.;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на будинок АДРЕСА_1 ;

- визнати з ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на будівельні матеріали, які використані у будівництві гаражу літ.Д, сараю «И» літ.О, гаражу літ.Л;

- вирішити питання розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що його батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у шлюбі, було набуто у власність будинок АДРЕСА_1 .

Після смерті батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належну йому частину вказаного будинку, яку було прийнято ОСОБА_7 (дружина) та ОСОБА_4 (син), однак з огляду на те, що ОСОБА_4 було приховано факт набуття у власність батьками вказаного будинку за час знаходження їх у шлюбі, Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 з не вірним визначенням часток спадкоємців ( ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину будинку; ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину будинку).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , якою за життя було складено заповіт на ім`я сина ОСОБА_1 , за яким останній отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на частину будинку АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що під час спадкування після смерті ОСОБА_6 відбулось невірне визначення часток спадкоємців у спадковому майні, що на сьогодні призвело до зменшення частки позивача як спадкоємця ОСОБА_7 , останній вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачами подано відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останніми зазначено, що ОСОБА_1 з заявою при прийняття спадщини після смерті батька ( ОСОБА_6 ) не звертався, а ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не висловлювалося незгоди з розміром часток отриманими у спадок після смерті ОСОБА_6 . Крім того, зазначено, що у визнання свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на ім`я ОСОБА_4 буде свідчить про недійсність і свідоцтва про право на спадщину виданого на ім`я ОСОБА_7 , яке в свою чергу не оскаржується позивачем. Також вказано, про відсутність доказів які б свідчили про недобросовісність дій ОСОБА_4 під час оформлення спадкових прав після смерті батька, а також відсутність підстав для поділу домоволодіння в натурі та визнання права власності на будівельні матеріали. Відповідачами, окрім зазначеного, подано заяву про застосування строку позовної давності.

Позивачем надано відповідь на відзив в якій зазначено про відсутність підстав для застосування строку позовної давності у зв`язку з відсутністю факту її пропущення, а також наведено аргументи на спростування доводів викладених у відзиві.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 20.03.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_8 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцеволу В.В. яким за ухвалою від 28.12.2020 її прийнято до свого провадження.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 19.01.2021, у зв`язку з усуненням недоліків зазначених в ухвалі від 28.12.2020, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.01.2021, витребувано докази у справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2021, витребувано докази у справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.065.2021, витребувано докази.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.11.2021 призначено у справі комплексну будівельно-технічну та товарознавчу експертизу у зв`язку з чим зупинено провадження у справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2023 поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у позові.

У судовому засіданні, представник відповідачів заперечувала щодо заявлених позовних вимог, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

Представник третьої особи не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до копії договору купівлі-продажу посвідченого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 16.10.1973 та зареєстрованого в Дніпропетровському БТІ 02.11.1975 за реєстровим №234-І42, ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_9 39/100 частин жилого шлакобетонного будинку, жилою площею 54,5 кв.м. з літньою кухнею Б, б, сараями В, Е, загальною площею 81,4 кв.м., без самовільно побудованого гаража Д, що знаходиться в АДРЕСА_3 , площа земельної дільниці 586 кв.м.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 29.08.1973, ОСОБА_6 на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_3 . Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Бабушкінської районної ради депутатів №127 від 01.08.1973 та договору купівлі-продажу від 25.06.1968.

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 18.12.1997 за №1926, ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0596 га, що розташована за адресою:. АДРЕСА_4 .

Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.12.2008, ОСОБА_6 , на праві власності належало домоволодіння розташоване у АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії спадкової справи №239/2009 заведеної у зв`язку із смертю ОСОБА_6 , з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулися: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2009 виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Єремєєвою А.В., ОСОБА_7 , отримала у спадок після смерті ОСОБА_6 , частину житлового будинку АДРЕСА_3 з відповідними господарчими та житловими будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 596 кв.м. у АДРЕСА_2 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2009 виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Єремєєвою А.В., ОСОБА_7 , отримала у спадок після смерті ОСОБА_6 , частину земельної ділянки площею 0,0596 га розташованої в АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2009 виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Єремєєвою А.В., ОСОБА_4 , отримав у спадок після смерті ОСОБА_6 , частину житлового будинку АДРЕСА_3 з відповідними господарчими та житловими будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 596 кв.м. у АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2009 виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Єремєєвою А.В., ОСОБА_4 , отримав у спадок після смерті ОСОБА_6 , частину земельної ділянки площею 0,0596 га розташованої в АДРЕСА_4 .

Згідно копії заповіту від 22.11.2012 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою І.О. , ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_1 належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною земельної ділянки розташованих за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2009 виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Єремєєвою А.В., ОСОБА_7 , отримав у спадок після смерті ОСОБА_6 , частину земельної ділянки площею 0,0596 га розташованої в АДРЕСА_4 .

Згідно копії договору дарування від 18.06.2015 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою І.О., ОСОБА_4 передав у дар ОСОБА_5 належну йому частину домоволодіння АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці площею 596 кв.м.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2017 виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої І.О., ОСОБА_1 отримав у спадок після смерті ОСОБА_7 , частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2017 виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої І.О., ОСОБА_1 отримав у спадок після смерті ОСОБА_7 , частку земельної ділянки площею 0,0596 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Висновком експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Алістратової Т., ОСОБА_10 , складеного 16.12.2022, визначено варіанти поділу домоволодіння виходячи з часток сторін у праві спільної власності.

За загальними положеннями, визначеним ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить ст. 60 СК України).

Згідно ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним з подружжям під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Тобто, з вищезазначених норм вбачається, що майно набуте подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю у рівних частках, якщо не доведено зворотного або фактів, які впливають на розмір таких часток.

Враховуючи викладене ОСОБА_7 мала право на частку в спірному будинку.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Звертаючись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зазначили, що приймають спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка складається з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та земельної ділянки за тією ж адресою.

Згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

У справі, що розглядається, особа, яка мала право на оспорення (спадкодавець ОСОБА_7 ), висловила як в заяві про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , так і своєю поведінкою (оскільки протягом 7 років не оспорювала свідоцтво про право на спадщину видане в 2009 році її сину ОСОБА_4 ), що не буде реалізовувати своє право на оспорення.

За таких обставин, право на оспорення свідоцтва про право на спадщину, яке мала ОСОБА_7 , припинилося, відповідно його не успадкував позивач.

З огляду на те, що ОСОБА_7 не було реалізовано право на отримання свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя в тому числі не повідомлено про правовий режим майна, як спільного сумісного майна подружжя, а також не оскаржувалися дії нотаріуса щодо визначення розміру часток, які були успадковані після смерті ОСОБА_6 , заявлені вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, є такими, що не підлягають задоволенню.

Посилання позивача з приводу того, що не вірно визначені частки у спадковій масі після смерті ОСОБА_6 порушують його права, не заслуговує на увагу, оскільки особами, якими було успадковане майно після смерті останнього, не було висловлено незгоди з розмірами часток отриманими у спадок.

Крім того, суд зауважує, що самим позивачем не було реалізовано право на спадкування після смерті ОСОБА_6 .

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

З огляду на те, що вимога про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом не підлягає задоволенню, то вимоги про: визнання права власності, витребування майна та стягнення грошової компенсації, припинення права спільної часткової власності, також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва.

Вимога позивача про визнання права власності в порядку спадкування на будівельні матеріали, які використані у будівництві гаражів та сараю не підлягає задоволенню, оскільки позовна заява не містить обґрунтування такої вимоги, а також відсутнє посилання на особу, у власності якої, за життя, знаходились вказані будівельні матеріали та до якої спадкової маси увійшли такі матеріали.

Керуючись ст. ст. 4,12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, виділ частки майна у натурі, поділ земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 21.03.2024 року.

Суддя В.В. Куцевол

11 березня 2024 року