Справа № 372/3786/22
Провадження № 2-87/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року ОСОБА_2 через свого представника звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 543 289,12 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2022 року близько 16 год. 00 хв. в м. Обухів по вул. Київській, 21 сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобіля позивачки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобілем ГАЗ 330201. На момент ДТП автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був застрахований згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 177/078/003622 від 10.01.2022 року. 04.08.2022 року позивачка письмово повідомила відповідача про настання зазначеної події, надала письмові пояснення та пошкоджений автомобіль для огляду. Згодом, на електронну адресу позивача було надіслано Звіт від 30.08.2022 року, згідно якого вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу становить 312 941,81 грн. В подальшому позивача повідомлено про те, що 05.09.2022 року та 14.09.2022 року було повторно проведено огляд пошкодженого автомобіля та визначено вартість відновлювального ремонту, яка відповідно до Звіту ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» № 193 22 UPS від 16.09.2022 року становить 596 415,79 грн. та перевищує 70% від страхової суми, що свідчить про повну конструктивну загибель транспортного засобу, а тому відповідач не має підстав для виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку із вищезазначеними обставинами, позивач просила стягнути з відповідача на її користь невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 543 289,12 грн. та вирішити питання стосовно судових витрат і витрат на професійну правничу допомогу.

19.12.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

14.02.2023 року представник ПрАТ «УПСК» - адвокат Юхименко С.Ю. подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позивних вимог. Зазначив, що 10.08.2022 року представником ПрАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу в присутності ОСОБА_2 та зафіксовано пошкодження транспортного засобу в Акті огляду транспортного засобу. Під час визначення розміру шкоди ОСОБА_2 заявила зауваження з приводу зафіксованих пошкоджень. На що, 05.09.2022 року та 14.09.2022 року, в присутності ОСОБА_2 , проведено повторний огляд пошкодженого транспортного засобу та зафіксовано пошкодження даного транспортного засобу в Протоколі технічного огляду КТЗ, який ОСОБА_2 підписала. За результатами авто товарознавчого дослідження ТОВ «Агенція «Експертиза і оцінка» складено Звіт № 193_22_UPS про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 16.09.2022 року згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 596 415,79 грн., що перевищує 70% відповідної страхової суми транспортного засобу, що свідчить про повну конструктивну загибель застрахованого транспортного засобу. Вказаний позивачем Висновок експерта № 01-25/10 від 25.10.2022 року вважає неналежним доказом, оскільки експертизу проведено за заявою позивача, а не за ухвалою суду, представник ПрАТ «УПСК» не був присутній під час огляду пошкодженого транспортного засобу, а перелік пошкоджень зафіксованих експертами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неповним.

20.02.2023 року ухвалою суду призначено автотоварознавчу експертизу, зупинено провадження у справі.

03.11.2023 року на адресу суду надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

06.11.2023 року ухвалою суду провадження у справі відновлено.

12.12.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

15.03.2024 року представник відповідача ПрАТ «УПСК» - адвокат Нелин Т.М. подала до суду додатковий відзив, з урахуванням результатів судової авто товарознавчої експертизи, в якому зазначає, що розрахунок суми страхового відшкодування залишається незмінним, а транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вважається конструктивно загиблим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт перевищують різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу.

В судове засідання представник позивача не з`явилсь, в поданому клопотанні просила розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_1 щодо задволення позову заперечиал з підстав зазначених у відзивах на позов.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

10.01.2022 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «УПСК» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 177/078/003622, згідно якого страхова сума становить 830 000 грн.

04.08.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобіля позивачки VOLKSWAGEN TOUAREG, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобілем ГАЗ 330201, внаслідок якої транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

04.08.2022 року позивачкою подано ПрАТ «УПСК» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

30.08.2022 року складено Звіт № 497.22E SOS_-22 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 312 941,81 грн.

05.09.2022 року та 14.09.2022 року повторно проведено огляд пошкодженого автомобіля та визначено вартість відновлювального ремонту, яка відповідно до Звіту ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» № 193 22 UPS від 16.09.2022 року становить 596 415,79 грн.

03.10.2022 року листом за вих.№2108 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки вартість відновлювального ремонту становить 596 415,79 грн., що перевищує 70% від страхової суми та свідчить про повну конструктивну загибель транспортного засобу.

Зі змісту позову вбачається що спір між сторонами полягає в правильності оцінки вартості ремонту застрахованого транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка прямо впливає на виплату страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи свій позов позивачка посилається на те, що з її ініціативи була проведена повторна експертна оцінка, результати якої оформлені Висновком експерта № 01-25/10 від 25.10.2022 року, і за його результатами вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 543 289,12 грн.

03.11.2023 року на адресу Обухівського районного суду Київської області надійшов висновок експертів КНДІСЕ № 14176/23-54 від 04.10.2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Згідно вказаного Висновку вартість відновлювального ремонту складає 551 726,44 грн. з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали, що становить 551 726,44/830 000=0,66 або 66% від страхової суми.

Таким чином, в матеріалах справи наявні чотири висновки експерта з визначення вартості вартості відновлювального ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме:

Звіт № 497.22E SOS_-22 відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 312 941,81 грн.;

Звіт ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» № 193 22 UPS від 16.09.2022 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 596 415,79 грн.;

Висновок судового експерта Куліша О.В. № 01-25/10 від 25.10.2022 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 543 289,12 грн.;

Висновок КНДІСЕ № 14176/23-54 від 04.10.2023 року відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту складає 551 726,44 грн.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту».

У цій справі, зокрема, підлягає доведенню чи становить вартість відновлювального ремонту менше 70% відповідної страхової суми чи має місце повна конструктивна загибель транспортного засобу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На обґрунтування своїх доводів щодо заниженої суми відновлювального ремонту, відповідачем було заявлено клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено судом.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (статті 110 ЦПК України).

Згідно частини другої статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1), 2) частини першої статті 264 ЦПК України).

У мотивувальній частині рішення зазначаються: фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення (пункти 1), 2) частини четвертої статті 265 ЦПК України).

Доказів на спростування висновку експертів КНДІСЕ № 14176/23-54 від 04.10.2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20.02.2023, відповідач до суду не подав, клопотання про визнання його необґрунтованим та призначення повторної експертизи не заявив. Однак, у поданому 15.03.2024 року додатковому відзиві зазначив, що для визнання автомобіля конструктивно знищеним у разі, якщо витрати на відновлювальний ремонт перевищують різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу, необхідне значення наступних величин: витрати на відновлювальний ремонт (згідно проведеної транспортно-товарознавчої експертизи № 14176/23-5 від 04.10.2023 року 551 726,44 грн.), страхова сума (згідно п. 10.1 Договору страхування становить 830 000 грн.), вартість залишків транспортного засобу (із залученням інтернет-платформи AUTOONLINE складають 817 000,00 грн.). Різниця між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу складає 13 000 грн. А тому, транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вважається конструктивно загиблим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт перевищують різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу.

З огляду на зазначене суд вважає, що в основу цього рішення слід покласти висновок експертів КНДІСЕ № 14176/23-54 від 04.10.2023 року відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 551 726,44 грн.

Надаючи перевагу висновку судового експерта № 14176/23-54 від 04.10.2023 року, суд враховує, що відповідно до ч.1, 2, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Добровільне страхування наземного транспорту здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 01.03.2016, та Умов добровільного страхування наземного транспорту, що є невід`ємним Додатком № 1 до Договору страхування.

У відповідності до положень ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Укладений між сторонами Договір страхування є договором цивільно-правового характеру, а тому, правовідносини, що виникають на його основі, крім положень самого договору, підлягають регулюванню загальними нормами про зобов`язання Цивільного кодексу України, загальними положеннями про договір ЦК України, нормами глави 67 ЦК України та Законом України «Про страхування».

Стаття 1 Закону "Про страхування" визначає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з частиною другої статті 8 Закону "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 4 зазначеного Закону предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (частина перша статті 6 Закону України "Про страхування").

Відповідно до ч. 1 ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Відмова у виплаті страхового відшкодування, може мати місце лише у випадках, передбачених ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування» або безпосередньо в договорі страхування.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 10.3 Договору страхування встановлено, що страхова сума становить 830 000 грн.

Пунктом 6.4.1. Договору страхування передбачена франшиза при повній (конструктивній) загибелі застрахованого транспортного засобу в розмірі 5% від страхової суми, що становить 41 500,00 грн.

У відповідності до положень ст. 9 Закону України «Про страхування» франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 18.11 Договору страхування повною конструктивною загибеллю вважається такий рівень пошкоджень застрахованого транспортного засобу та/або додаткового обладнання внаслідок настання страхового випадку, коли витрати на відновлювальний ремонт : становлять не менше 70% відповідної страхової суми транспортного засобу; якщо на момент врегулювання події, що має ознаки страхового випадку виявиться, що дійсна вартість застрахованого транспортного засобу є меншою за страхову суму,визначену Договором страхування, конструктивно загиблим транспортним засобом вважається, якщо витрати на відновлювальний ремонт перевищать 70% такої дійсної вартості; перевищують різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.02.2023 року відповідач подав відзив, в якому посилається на п.1 п.18.11 Договору для визнання транспортного засобу конструктивно загиблим, тоді як в додатковому відзиві від 15.03.2024 року відповідач застосовує п.3 п. 18.11 Договору для визнання транспортного засобу конструктивно загиблим. Доводи відповідача про те, що розмір страхового відшкодування, яке підлягає до виплати страхувальнику внаслідок конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу, визначається на розсуд страховика одним із способів, передбачених пунктом 18.11 договору страхування, є безпідставними та спростовуються змістом укладеного між сторонами договору страхування, яким не визначено право страховика самостійно обирати спосіб визначення дійсної ринкової вартості залишків пошкоджень та ремонту транспортного засобу.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Як визначено у ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а страхове відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу становить 510 226,44 грн., що обчислюється за формулою СВ = 3 - Ф, де

З - розмір заподіяного збитку, який дорівнює вартості відновлювального ремонту;

Ф - розмір франшизи, визначеної Договором страхування.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в т.ч. у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень посилається на наявність душевних страждань спричинених порушенням зобов`язання за договором, які вплинули на її особисті та сімейні стосунки, а також змусили користуватися послугами громадського транспорту. Проте, суд зазначає, що право на відшкодування шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування - це процесуальна вимога надати можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.

Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, рекомендаційний характер висновків соціально-психологічних досліджень та судову практику, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на послуги евакуатора суд не вбачає правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 5102 грн.

Відповідно до ч.1 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження доказів несення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача долучила договір про надання правової допомоги № 23 від 29.09.2022 року, копію Додатку № 1 до Договору, копію Акта виконаних робіт від 29.09.2022 року, копію квитанції № 0.0..1.

Проте суд враховує, що доводи заяви про ухвалення додаткового рішення не може бути безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Окрім цього, судом враховано ту обставину, що матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час та те, що вирішений спір особливо складності не представляє.

Враховуючи викладене, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на загальну суму в розмірі 1500 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 16 ЗУ «Про страхування», статтями 526, 629, 982 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська 40, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) страхове відшкодування у розмірі 510226 грн. 44 коп., сплачений судовий збір у розмірі 5102 грн. та 1500 грн. витрат на правову допомогу, а всього стягнути 516828 грн. 44 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішеня складено та підписано 25 березня 2024 року.

Суддя Т.В. Проць