ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 лютого 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/786/23

Головуючий у першій інстанції Карпинська Н. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/180/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державна казначейська служба України, Чернігівська обласна прокуратура, Головне управління Національної поліції в Чернігівській області,

особи, які подали апеляційну скаргу: Державна казначейська служба України та представник ОСОБА_1 адвокат Слєпченко Сергій Анатолійович,

на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2023 року; час і дата складання повного його тексту 15.10.2023, місце ухвалення: м. Городня,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 р. представник ОСОБА_1 адвокат Слєпченко С.А. звернувся з позовом до Державної казначейської служби України (далі за текстом ДКСУ), Чернігівської обласної прокуратури (далі за текстом Прокуратура), Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі за текстом ГУНП в Чернігівській області), в якому просив стягти з Державного бюджету України відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 49000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000040 від 23.03.2021 ОСОБА_1 обвинувачено у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 24.12.2021 у справі № 732/450/21, залишеним без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 07.07.2022, останнього визнано невинуватим у скоєнні вказаного правопорушення та виправдано. Речовий доказ - флеш-накопичувач залишено в матеріалах кримінального провадження. Це провадження тривало з 23.03.2021 до 07.07.2022, тобто 471 день (15 місяців та 14 днів). Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, що тривало протягом великої кількості судових засідань у вказаному провадженні й спричинило вилучення належного ОСОБА_1 майна флеш-накопичувача та загрозу позбавлення волі на тривалий строк, останній зазнав моральної шкоди. Так, у нього загострились хронічні хвороби (болі в грудному відділі, поперековому відділі хребта, головокружіння, періодичні нудоти), що вплинуло на спосіб його життя та вимагали проведення стаціонарного лікування у медичному закладі, прийом відповідних медичних препаратів, ціна яких впливала на матеріальний статок позивача. Також ОСОБА_1 понесено витрати на правову допомогу в кримінальному провадженні в сумі 49000 грн 00 коп.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 102000 грн 00 коп. та 22000 грн 00 коп. відшкодування витрат на правничу допомогу. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що:

- ОСОБА_1 перебував під слідством та судом з 31.03.2021 по 07.07.2022, тобто 1 рік 3 місяці 6 днів або 15 місяців 6 днів;

- законодавчо визначений мінімальний розмір заробітної плати з 01.01.2023 становить 6700 грн 00 коп., виходячи з якого гарантований законом мінімальний розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди за весь час його переслідування у кримінальному порядку становить 101839 грн 80 коп. Урахувавши тривалість перебування ОСОБА_1 під слідством, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків та вимагало від нього бути присутнім в судових засіданнях, а не використовувати свій час на власний розсуд та вести звичайний уклад життя, глибину моральних страждань останнього, виходячи з принципів розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначив в сумі 102000 грн 00 коп.;

- не доведено, що захворювання, які зазначені у виписках із медичних карток ОСОБА_1 , перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з його незаконним кримінальним переслідуванням, оскільки вони в часі передують кримінальному провадженню. Однак особа з інвалідністю більш гостро відчуває обмеження у правах, а на час незаконного переслідування інвалідність позивачу вже була визначена, тому судом у контексті розглянутої справи враховується загальний стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, зокрема те, що сім`я разом з ним переживала його незаконне переслідування, сам він був обмеженим на час судових засідань у веденні звичайного укладу його життя та безумовно зазнавав душевного болю;

- висновок щодо можливості вирішення в порядку цивільного судочинства позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених обвинуваченим у кримінальному провадженні, міститься в постанові КЦС Верховного Суду від 07.02.2022 у справі № 336/3604/20 та від 15.06.2022 у справі № 466/8176/20; представником позивача надано дві квитанції на суму 31000 грн 00 коп. та 18000 грн 00 коп., однак договору про надання правової допомоги на стадії досудового розслідування суду не надано, квитанції про сплату гонорару мають посилання на витрати у судовій справі № 732/450/21, тому витрати в сумі 12000 грн 00 коп. на стадії досудового розслідування належними доказами не підтверджуються; фактичні витрати, понесені у суді І інстанції, підтверджено на суму 18000 грн 00 коп., де 8000 грн 00 коп. захист підозрюваного під час судового провадження та 10000 грн 00 коп. (2000,00 грн х 5 засідань) за фактичну участь у засіданнях;

- за апеляційний розгляд провадження суд вважав за необхідне відшкодувати 4000 грн 00 коп. - 50% від 8000 грн 00 коп., які визначаються Радою адвокатів як захист в суді 1 інстанції під час провадження за нетяжкий злочин. При цьому суд врахував, що апеляційна скарга у кримінальному провадженні подавалась протилежною стороною, а апеляційний розгляд відбувся за одне засідання.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Слєпченко С.А. просить змінити рішення суду І інстанції та ухвалити рішення, яким стягти на користь ОСОБА_1 500000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Доводи скарги зводяться до того, що останній вважає стягнутий на його користь розмір відшкодування моральної шкоди мінімальним, а отже він не може в повній мірі його задовольнити. Так:

- до набрання виправдувальним вироком законної сили позивач перебував у статусі обвинуваченого і виправдання позивача не нівелює його статусу обвинуваченого в суді апеляційної інстанції, що в сукупності з апеляційною скаргою прокурора вплинуло на його психоемоційний стан. Моральні страждання під час апеляційного розгляду справи є аж ніяк не применшеними в порівнянні з її розглядом в суді І інстанції, як то помилково вважав суд;

- захворювання ОСОБА_1 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності, оскільки постійні психічні страждання призвели до загострення таких хвороб, що й зумовили перебування позивача у закладі охорони здоров`я;

- ОСОБА_1 переживав за свою сім`ю, яка у випадку його засудження залишилася б без єдиного годувальника, діти могли залишитися без батька й бути дітьми злочинця, що також впливало на статус ОСОБА_1 в очах оточення;

- у зв`язку з подіями, пов`язаними з військовою агресією проти України, визначена ціна життя - 15 млн. грн, тому необхідно виходити з цієї ціни при визначенні моральної шкоди, відносно якої відносно якої позивачем ціна свого життя визначена у розмірі близько 3,4%, а суд призначив відшкодування йому моральної шкоди в розмірі менше від її 1% відносно неї;

- документально підтвердженою й такою, що відповідає мінімальним ставкам витрат на правову допомогу, є сума цих витрат в розмірі 34000 грн 00 коп., яка повинна була стягуватися з відповідача, а не 22000 грн 00 коп., як то призначив суд І інстанції.

ДКСУ в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду І інстанції в частині задоволення вимог про стягнення з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 22000 грн 00 коп. відшкодування витрат на правничу допомогу та відмовити у їх задоволенні. Доводи скарги зводяться до такого:

- відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених в кримінальному провадженні, повинно вирішуватись під час ухвалення вироку або ухвалою;

- договором про надання правової допомоги між ОСОБА_1 і адвокатом Слєпченком С.А. не передбачені додатки - невід`ємні частини договору, в яких визначалися б умови та розрахунок вартості надання правової допомоги;

- підстави для стягнення з Державного бюджету України відшкодування позивачеві сум, нібито сплачених у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0000040, відсутні у зв`язку з незаконністю цих вимог та відсутністю належних доказів понесення таких витрат;

- ДКСУ прав та інтересів ОСОБА_1 не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і шкоди йому не завдавало, а тому воно не може нести відповідальність за шкоду, завдану ОСОБА_1 діями інших суб`єктів.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Слєпченко С.А. підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив відхилити апеляційну скаргу ДКСУ, представник ДКСУ юрист Мойсеєнко Я.С. підтримала апеляційну скаргу ДКСУ та просила відхилити апеляційну скаргу позовної сторони, представник Чернігівської обласної прокуратури прокурор відділу Косова О.А. просила відхилити апеляційну скаргу позовної сторони та підтримала апеляційну скаргу ДКСУ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Слєпченка С.А. підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ДКСУ підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

Згідно з копіями реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 24.12.2021 і ухвали Чернігівського апеляційного суду від 07.07.2022 у справі № 732/450/21 (арк. 36-39, 8-22, 24-35 т. 1):

- 23.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0000040;

- 25.03.2021 надано доручення про проведення досудового розслідування та повідомлення про його початок; відібрано пояснення ОСОБА_1 ;

- 31.03.2021 ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру, завершено досудове розслідування, складено, затверджено та вручено ОСОБА_1 і його захиснику ОСОБА_2 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 24.12.2021, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду від 07.07.2022, ОСОБА_1 виправдано у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Згідно з копією договору № 1/30/03/2021 про надання правової допомоги від 30.03.2021, Адвокатське бюро «Сергія Слєпченко» взяло на себе зобов`язання надавати правову допомогу ОСОБА_1 (замовник), зокрема в судах, органах прокуратури, Національної поліції, МВС та СБУ, під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів замовника (п. 1.2) (арк. 42-43 т. 1).

Відповідно до копії платіжної інструкції № 98 від 12.01.2022, ФОП ОСОБА_1 сплачено Адвокатському бюро «Сергія Слєпченко» за юридичні послуги, надані адвокатом у кримінальній справі № 732/450/21, в сумі 31000 грн 00 коп. (арк. 40 т. 1); відповідно до копії дубліката квитанції 0.0..1 від 28.11.2022, ОСОБА_1 Адвокатському бюро «Сергія Слєпченко» оплачено послуги адвоката за представництво інтересів замовника у суді апеляційної інстанції згідно з актом виконаних робіт від 31.08.2022 до договору № 2/30/03/2021 в сумі 18000 грн 00 коп. (арк. 41 т. 1).

У копіях витягів із медичних карт зазначено, що ОСОБА_1 з 11.01.2021 до 20.01.2021 та з 11.11.2022 до 18.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: розповсюджений остеохондроз з переважним ураженням шийного та попереково-крижового відділу хребта з ураженням С5С6 та Т1 до S1 з множинними хрящовими вузлами Шморля, реактивними субхондральними змінами кісткового мозку від Л4Л5 та С1, спонділоартроз попереково-крижового відділу хребта, обумовлений травмою хребта, післятравматичною клиновидною деформацією тіла Л1 хребця (травма 2014 р.) з корінцевим синдромом: двобічна любмалгія, легкий нижній парапарез, більш виражений зліва, помірний парез лівої ступні, виражений больовий синдром та м`язово-тонічні розлади, стадія загострення, затяжне протікання. Порушення функцій органів малого тазу по центральному типу (арк. 44-45, 46-47 т. 1).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та обставини справи, суд доходить такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», громадянинові підлягає відшкодуванню шкода, завдана, серед іншого, внаслідок незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконної виїмки та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У частині 2 цієї ж статті вказано, що у випадках, зазначених у її частині 1, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

У пп. 4, 5 ст. 3 названого Закону зазначено, що у наведених в його статті 1 випадках громадянинові підлягають відшкодуванню суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги, і моральна шкода.

Стаття 12 Закону, про який йдеться, приписує, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пп. 3, 4 ст. 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Таке ж зазначено і у підп. 3 п. 7, абз. 1 і 3 п. 10, підп. 2 п. 11, абз. 13 п. 13 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 № 6/5/3/41 (зареєстроване у Міністерстві юстиції України 06.03.1996 за N 106/1131).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати, серед іншого, складаються з витрат на правову допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 120 цього Кодексу, витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підзорюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених ч. 3 цієї статті, але дія цієї частини на спірні правовідносини у цій справі не поширюється. Відповідно до ст. 126 цього ж Кодексу, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. В пункті 3 ч. 1 ст. 91 КПК України зазначено, що розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Сторони кримінального провадження мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів. Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі (п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України).

Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладено у постанові від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц, і Верховного Суду в постанові від 13.09.2023 № 757/62500/16-ц, витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнути за позовною вимогою в іншому провадженні.

З наведеного випливає, що спір між сторонами щодо відшкодування ОСОБА_1 витрат, понесених ним на оплату Адвокатському бюро «Сергія Слєпченко» юридичних послуг, наданих адвокатом у кримінальній справі № 732/450/21, повинен розглядатися у порядку кримінального судочинства. Отож згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України рішення суду І інстанції про часткове задоволення вимог про відшкодування названих витрат підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в цій частині відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У частинах 1, 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» зазначено, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства України; відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Період незаконного перебування ОСОБА_1 під кримінальним переслідуванням з 31.03.2021 (дата повідомлення про підозру) по 07.07.2022 (дата набрання законної сили виправдувальним вироком) становить 15 місяців і 6 днів.

Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що незаконним притягненням до кримінальної відповідальності йому завдано втрат немайнового характеру. Цих втрат останньому завдано у виді порушення права власності на флеш-накопичувач, порушення звичного способу життя і необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення. Разом з тим суду не надано доказів, що хронічні хвороби ОСОБА_1 загострились внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності. Виходячи з встановлених і описаних вище характеру й способу завдання ОСОБА_3 моральної шкоди, а також тривалості її перетерплювання, апеляційний суд виснує, що розмір відшкодування цієї шкоди місцевим судом визначено з урахуванням засад розумності та справедливості, тобто у відповідності з приписом ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». Тож апеляційна скарга не містить доводів, які доводили б висновку про необхідність стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди у більшому розмірі, ніж її розмір, визначений в оскаржуваному рішенні.

Отож апеляційна скарга ДКСУ підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню в частині стягнення на користь ОСОБА_1 22000 грн 00 коп. відшкодування витрат на правничу допомогу з закриттям провадження у справі в цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 377 ч. 1, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Слєпченка Сергія Анатолійовича залишити без задоволення; апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2023 року скасувати в частині стягнення з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 22000 (двадцять дві тисячі) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правничу допомогу з закриттям провадження у справі в цій частині.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: