НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 2-др/183/25/24
24 квітня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
09 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 200,00 грн..
В обґрунтування заявлених вимог адвокат Черкавський Ю.С. зазначив, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 28 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 142 кв.м., на земельній ділянці площею 0,2143 га, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку 117, площею 0,2143 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_2 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 05 квітня 2019 року, у розмірі 3 206 250 гривень шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною визначеною суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також стягнуто судовий збір 13 420,00 гривень.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.
Однак, при винесенні рішення судом не було врегульовано питання щодо відшкодування відповідачем, понесених заявником, судових витрат на професійну правничу допомогу.
Встановлений законом строк представник заявника вважає дотриманим, оскільки у позовній заяві останній зробив заяву про намір стягнути витрати на правничу допомогу та надано попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу.
З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
До правовідносин щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд вважає за доцільне застосувати наступні норми законодавства.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Судом встановлено, що правничу допомогу у справі позивачу надавало адвокатське об`єднання «Лігал Альянс» в особі адвоката Черкавського Юрія Сергійовича на підставі договору про надання правничої допомоги від 12 вересня 2023року.
Відповідно до наданих рахунків за період з 12.09.2023 року по 28.03.2024 року адвокатським об`єднанням були надані клієнту наступні послуги:
- підготовка та подача позовної заяви 7 200,00 грн.;
- участь в судовому засіданні 18.12.2023 року 2 000,00 грн.;
- участь в судовому засіданні 23.01.2024 року 2 000,00 грн.;
- участь в судовому засіданні 26.02.2024 року 2 000,00 грн.;
- участь в судовому засіданні 28.03.2024 року 2 000,00 грн..
Також із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру витрат, понесених на правничу допомогу, суду було надано платіжні інструкції по наведеним вище рахункам, на загальну суму 15 200,00 гривень.
Суд враховує, що від відповідача в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, також характер справи, її значення для позивача та приходить до переконання, що означена сума є обґрунтовано та співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та значенням справи для сторони.
Між тим, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки позовні вимоги судом були задоволенні частково, суд з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу витрати понесені на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 3 788,00 грн. (3 206 250,00 грн. (сума стягнута судом) * 15 200 грн. (сума витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем) / 12 865 570,97 грн. (сума заявлена до стягнення).
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 164, 270 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 , РОНКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 788,00 гривень (три тисячі сімсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в тридцяти денний термін з дня його проголошення.
Суддя Сорока О.В.