ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2277/24 Справа № 175/3509/19-ц Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Барильської А.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Ніколиної А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року по справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання скасувати державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 01 липня 2011 року вона була власником земельної ділянки АДРЕСА_1 , на якій вона в період з 2011 по 2014 роки побудувала домоволодіння 100% готовності. У зв`язку з початком в 2014 році захвату території України та існування загрози захвату території Дніпропетровської області, вона прийняла рішення продати належне їй нерухоме майно та переїхати мешкати в Грузію, для чого 24 квітня 2015 року видала довіреність на ім`я ОСОБА_5 (зятя), якою уповноважувала ввести в експлуатацію та зареєструвати на її ім`я збудоване домоволодіння, отримати правовстановлюючі документи та продати належну їй нерухомість. Протягом 20162019 років ОСОБА_5 повідомляв їй, що майно не продається, ціни на нерухомість знижуються. З метою отримати об`єктивну інформацію щодо свого майна, влітку 2019 року вона звернулася в Україні до адвоката та 01 серпня 2019 року отримала Інформацію з Державного земельного кадастру та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких їй стало відомо, що земельна ділянка ІНФОРМАЦІЯ_1 продана ОСОБА_1 , який 12 березня 2018 року ввів збудований нею житловий будинок в експлуатацію та зареєстрував право власності на своє ім`я. Також їй стало відомо, що договір купівлі-продажу земельної ділянки був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від 27 січня 2016 року про передовіру наданих нею ОСОБА_5 повноважень по довіреності від 24 квітня 2015 року, в той час, коли оригінал довіреності від 24 квітня 2015 року, який нібито був втрачений ОСОБА_5 , втратив силу з моменту видачі 03 листопада 2015 року ОСОБА_5 приватним нотаріусом дублікату наданої нею довіреності, що мав силу оригіналу. Зазначала, що грошових коштів за реалізовану відповідачами земельну ділянку та домоволодіння вона не отримувала, про факт продажу земельної ділянки та реєстрацію права власності на житловий будинок на ім`я іншої особи не була повідомлена, в договорі купівлі-продажу ціна земельної ділянки була відповідачами значно занижена та приховано факт розташування на ній новоствореного нерухомого майна 100% готовності для введення в експлуатацію. Вказувала на те, що довіреність від 27 січня 2016 року про передовіру ОСОБА_5 частини наданих позивачкою повноважень на користь ОСОБА_4 підлягає визнанню недійсною як така, що видана з порушенням вимог чинного законодавства, а також підлягає визнанню недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09 березня 2016 року, оскільки ОСОБА_4 , який діяв від імені продавця ОСОБА_3 , не мав на це належних повноважень. Оскільки ОСОБА_1 , який є братом дружини ОСОБА_4 , при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки грошей не платив, знав про наявність розташованого на ній домоволодіння, яке не будував, не купував, надав для введення житлового будинку в експлуатацію завідомо неправдиві документи про будівництво ним цієї нерухомості в період з 20 лютого по 12 березня 2018 року, то він є недобросовісним набувачем, який заволодів майном позивача незаконно. Новостворений нею житловий будинок вже введено в експлуатацію та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомого майна. Тому позивачка просила:

визнати недійсною довіреність, видану 27 січня 2016 року ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 квітня 2015 року, ОСОБА_4 про передоручення повноважень бути представником Проскурової Т. М., посвідчену 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О., зареєстровану у реєстрі за № 98;

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1405 га, що розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646, укладений 09 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О., реєстровий номер 345;

зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Дніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про:

а) право власності на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1405, кадастровий номер :01:012:0646, зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 09 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О., реєстровий номер 345 (номер запису про право власності 13702296) та на підставі договору про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 лютого 2019 року, посвідченого 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О. А за реєстровим № 123 (номер запису про право власності 30195533);

б) право власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214) з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 13 березня 3018 року на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП 24 від 20 лютого 2018 року, та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 30 від 12 березня 2018 року, виданих відділом державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради, номер запису про право власності 25270362 та на підставі договору про розірвання 07 лютого 2019 року договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 лютого 2019 року, посвідченого 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О. А. за реєстровим № 122 (номер запису про право власності 30195271);

визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв. м) 290,2, житлова площа (кв. м) 70,3. Опис: житловий будинок літ. А-1, надбудова літ. а-1, надбудова літ. а(1)-1, лазня літ. Б., погріб літ. В, вхід в погріб літ. в, гараж літ. Г, споруди № 1-4, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:012:0646, реєстраційний номер 14, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,1405 га;

витребувати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0646, площею 0,1405 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 08 червня 2022 року про виправлення описки, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсною довіреність, видану 27 січня 2016 року ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 квітня 2015 року, ОСОБА_4 про передоручення повноважень бути представником Проскурової Т. М., посвідчену 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О., зареєстровану в реєстрі за № 98.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1405 га, що розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646, укладений 09 березня 2016 року між ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від 27 січня 2016 року від імені ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О., зареєстрований в реєстрі за № 345.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 290,2 кв. м, житлова площа 70,3 кв. м. Опис: житловий будинок літ. А-1, надбудова літ. а-1, надбудова літ. А (1)-1, лазня літ. Б., погріб літ. В, вхід в погріб літ. в, гараж літ. Г, споруди № 1-4, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:012:0646, реєстраційний номер 14, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,1405 га.

Витребувано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0646, площею 0,1405 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 206-220 т. 3, а.с. 7-8 т. 5).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року у частині визнання за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 260-271 т. 4).

Постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лаврищева В.В. задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року в частині витребування земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0646, площею 0,1405 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про витребування земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0646, площею 0,1405 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , із чужого незаконного володіння - відмовлено. В іншій частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року в нескасованій апеляційним судом частині та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року залишено без змін (а.с. 43-55 т. 6).

06 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду із заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року, обґрунтовуючи її тим, що на даний час ОСОБА_1 сталі відомі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом першої інстанції та не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи. Зокрема, 21.03.23 в іншій справі №175/1371/21 відбувся допит потерпілої ОСОБА_3 , яка повідомила, зокрема, що спірний будинок будувався за спільні кошти з чоловіком - ОСОБА_6 . Таким чином, позивачка спростувала свою позицію у позовній заяві та повідомила, що вона не є одноосібною власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:012:0646. Позивачка не залучала ОСОБА_6 (свого колишнього чоловіка, який є співвласником земельної ділянки та житлового будинку), як сторону по даній справі, фактично приховавши цю обставину від судів. Крім того, 21.03.23 в іншій справі №175/1371/21 під час допиту ОСОБА_3 у якості потерпілої вона спростувала свою позицію у позовній заяві про те, що не спілкувалась із ОСОБА_5 , через що їй нібито не було відомо про укладання оскаржуваного договору купівлі-продажу. Вказане впливає на обрахунок строків позовної давності. Тому представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року по справі №175/3509/19-ц та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 175-180 т. 6).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд, у зв?язку з нововиявленими обставинами, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року по справі №175/3509/19-ц (а.с. 74-78 т.7).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами (а.с. 82-88 т.7).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено необхідність дотримання розумних строків розгляду справи судом та вказано на неприпустимість зловживання учасниками справи процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ст. 423 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Пунктом 1 частини 3 статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За змістом ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Судами у даній справі було встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 липня 2011 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЯ № 027093 від 11 серпня 2011 року ОСОБА_3 була власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1405, кадастровий номер :01:012:0646, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У період з 2011 року по 2014 рік ОСОБА_3 на належній їй земельній ділянці побудувала житловий будинок, готовий для введення в експлуатацію, що встановлено такими документами:

будівельним паспортом на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 , виданим відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ Дніпропетровської райдержадміністрації 16 липня 2012 року, забудовник ОСОБА_3 ;

договором від 01 жовтня 2011 року № КПА 10-11/011 на придбання целюлозного утеплювача Юнізол та специфікаціями до нього на суму більше 200 000,00 грн, пункт призначення вантажу ділянка АДРЕСА_1 ;

договором підряду № 090612 від 09 червня 2012 року, укладеним між замовником ОСОБА_3 з підрядником ФОП ОСОБА_7 , про виконання робіт та поставку матеріалів з будівництва фундаменту для житлового будинку, проведення комунікацій, будівництво кам`яного та бетонного паркану, виготовлення фундаментів під гараж та баню, монтаж міжповерхового покриття будинку та інше за адресою об`єкта: пос. АДРЕСА_1 , з актами виконаних робіт за період з липня 2012 року по травень 2013 року, з графічними додатками розташування об`єктів;

договором від 11 червня 2013 року № БУ000000185, укладеним між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_8 , специфікацією на замовлення, доставку та монтаж воріт;

накладною на придбання ОСОБА_3 21 липня 2013 року в СИЗАМ захисних ролетів та супутного обладнання для встановлення по АДРЕСА_1 ;

товарним чеком від 02 березня 2014 року № 85 на придбання сантехніки ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1 ;

договором підряду від 10 травня 2014 року № 10052014, укладеним між замовником ОСОБА_3 та підрядником ФОП ОСОБА_9 , про проведення робіт з інсталяції систем опалення, водопостачання, вентиляції та кондиціювання на об`єкті: заміський котедж за адресою: АДРЕСА_1 ;

договором № ID4, укладеним у липні 2014 року між абонентом ОСОБА_3 та комп`ютерною мережею D-Ian, про надання послуг доступу до мережі Интернет;

технічним паспортом від 10 червня 2014 року на закінчений будівництвом об`єкт за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А-3 житловий будинок, літ. Б гараж, літ. В лазня;

договором про надання послуг охорони від 02 квітня 2015 року з інструкцією з постановки під сигналізацію об`єкта АДРЕСА_1 , з додатками;

квитанціями про оплату ОСОБА_3 електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2015 року;

висновком про експертну грошову оцінку домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок та надвірні споруди за адресою: АДРЕСА_1 , зробленим за замовлення ОСОБА_3 суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «АЖІО», згідно з яким ринкова вартість домоволодіння станом на 31 липня 2015 року становила 13 411 300,00 грн.

Обґрунтування заяви, що позивачка ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі у період будівництва спірного житлового будинку з ОСОБА_6 , тому вона не є одноосібним його власником, не є нововиявленою обставиною у даній справі.

Згідно копії паспорту позивачки серії НОМЕР_1 , виданого 09.09.2002 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, яку долучено до матеріалів справи разом із позовною заявою, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 07.02.1987 року було зареєстровано шлюб, який розірваний 24.06.2008 року, актовий запис №119 (а.с. 21-22 т.1).

Таким чином, у період розгляду справи по суті у матеріалах справи були наявні докази перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі по червень 2008 року.

Згідно копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру №72568281 від 23.05.2023, приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькою В.Е. 21 травня 2019 року заведена спадкова справа №21/2019 після ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 282-283 т. 6).

Таким чином, ОСОБА_6 помер до пред`явлення позову у даній справі у вересні 2019 року. Останній за життя був наділений самостійною цивільною дієздатністю та правоздатністю. Доказів звернення ОСОБА_6 , за життя, з позовом щодо захисту його прав на спірний будинку та земельну ділянку, як спільне сумісне майно подружжя, - не представлено.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 не уповноважений на представництво інтересів ОСОБА_6 чи спадкоємців, які прийняли спадщину, щодо захисту їхніх прав.

Обґрунтування заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами порушенням прав іншої особи (колишнього чоловіка позивачки) - ОСОБА_6 , у даному випадку, є намаганням переглянути судове рішення, яке було предметом розгляду у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Посилання у заяві на те, що нововиявленою обставиною є факт спілкування позивачки з відповідачем ОСОБА_5 у 2015-2019 роках - є безпідставним.

У позові ОСОБА_3 зазначала, що 24 квітня 2015 року видала довіреність на ім`я ОСОБА_5 ; протягом тривалого часу вона постійно намагалась отримати інформацію щодо стану оформлення правовстановлюючої документації, продажу спірного майна; ОСОБА_5 повідомляв їй, що майно не продається, ціни на нерухомість знижуються, тому пропонував почекати поки ситуація з цінами на нерухомість стабілізується; в подальшому, вже в 2019 році ОСОБА_5 перестав відповідати на телефонні дзвінки (а.с. 9 т.1).

Отже, ОСОБА_3 , звернувшись з позовом у даній справі у вересні 2019 року, обґрунтовувала позовні вимоги тим, що спілкувалась з ОСОБА_5 по 2019 рік включно.

При цьому, сам факт спілкування (чи його відсутність) ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_5 не свідчить про доведеність факту, що позивачці було відомо про укладення оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 березня 2016 року №345.

Посилання у заяві на нововиявлену обставину, яка полягає у тому, що позивачка щорічно приїжджала до України, перебуваючи 2-3 тижні в Україні, - у даному випадку не є суттєвим фактом, адже не доводить обізнаність ОСОБА_3 про наявність оспорюваного договору купівлі-продажу.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків у змагальності процесу, у тому числі і неподання до суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи, на думку колегії суддів, не є нововиявленими обставинами, та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими та не мають істотного значення для розгляду даної цивільної справи, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Посилання в апеляційній скарзі на судові рішення щодо скасування наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О.» від 20 серпня 2020 року №624/7 є безпідставним, адже заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить такого обґрунтування.

Щодо обґрунтувань апеляційної скарги про наявність сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Озерянської Ж.М. при розгляді заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Судом апеляційної інстанції не встановлено підстав, які б виключали можливість розгляду вказаної вище заяви судом першої інстанції у складі судді Озерянської Ж.М., що передбачені статтями 36-37 ЦПК України; відповідних доказів суду також не представлено.

У статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч. 1-3 статті).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В ухвалі суду першої інстанції, по суті, зазначено лише рух справи, висловлені позиції сторін, норми права, практика Верховного Суду і зазначена узагальнююча фраза про те, що обставини, на які посилається представник відповідача, як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, не є нововиявленими обставинами. Проте, місцевий суд не зазначив мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді А.П. Барильська

І.А. Єлізаренко