Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
27.03.2024 2/394/215/24
У Х В А Л А

п р о з а б е з п е ч е н н я п о з о в у

27 березня 2024 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новоархангельська Державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2024 року позивачі звернулися до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

27.03.2024 року ухвалою судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області прийнято позовну заяву та відкрито провадження за цивільним позовом про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Разом з позовною заявою позивачами було подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Новоархангельській державній нотаріальній конторі оформлення спадкових прав в спадковій справі після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 4,5257 та кадастровим номером :02:000:0417, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 та відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 4,5257 та кадастровим номером :02:000:0417, що належали їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за номером 411, видане державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори та площею 4,5121 га, кадастровий номер №:02:000:0418 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-КР №001418, які знаходиться на території Нерубайської сільської ради Новоархангельського району, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку в с. Нерубайка з присадибною земельною ділянкою.

При цьому земельна ділянка площею 4,5257 та кадастровим номером :02:000:0417 була успадкована покійною ОСОБА_6 від батька ОСОБА_7 та у зв`язку з тим, що позивачами було сімейно вирішено відмовитись від її спадкування на користь ОСОБА_5 , для того, щоб вона мала можливість отримувати орендну плату. Разом з оформленням спадщини по смерті батька позивачів ОСОБА_8 . ОСОБА_5 висловлювалась неодноразово, що так, як в неї немає своїх дітей, а позивачів в справі вона сприйме, як своїх рідних дітей, то все її майно, в тому числі те, від спадкування якого вони відмовились в її користь по її смерті відійде позивачам.

Довгий час після того між позивачами та ОСОБА_5 підтримувались добрі стосунки, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 довгий час доглядали за ОСОБА_5 разом зі своїми жінками.

29 липня 2020 року ОСОБА_5 висловила свою волю на випадок своєї смерті та було посвідчено заповіт секретарем Нерубайської сільської ради за реєстровим №61. У відповідності до означеного заповіту земельна ділянка площею 4,5257 та кадастровим номером :02:000:0417 за розпорядженням ОСОБА_5 спадкується ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто позивачами, як дітьми покійного чоловіка ОСОБА_5 - їхнього батька.

Зауважили, що вже в 2020 році ОСОБА_5 не могла самостійно підписати заповіт та не могла читати тексти, адже мала пристарілий вік, перенесені хвороби, в тому числі інсульт, про що свідчить текст заповіту, що ОСОБА_5 має хворобу рук, поганий зір. Вже на той час у ОСОБА_5 був поганий зір, деменція та параліч верхніх кінцівок, а отже, вона не могла писати.

В лютому 2024 року позивачі звернулись до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав та виявилось, що 25 лютого 2022 року (що характерно на другий день повномасштабної війни), тобто коли державні та приватні органи не працювали було посвідчено заповіт на громадянина ОСОБА_4 , а тому позивачам було державним нотаріусом роз`яснено, що своїх прав потрібно добиватись в суді та що їм буде відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - оформленні спадщини по смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку.

Також довелось узнати, що ОСОБА_4 кілька разів розшукував в смт Новоархангельськ нотаріуса, який би посвідчив йому заповіт від імені ОСОБА_5 , однак всі нотаріуси відмовляли, коли дізнавались, що ОСОБА_5 в поганому фізичному та й психологічному стані, не може сама писати та читати документи. Насамкінець 25 лютого 2022 року (що характерно на 2-й день війни рф проти України), коли загальновідомо, що державні установи та органи тимчасово по суті не працювали, була паралізована також робота нотаріату, адже були закриті всі реєстри нотаріальних дій такий заповіт на прохання ОСОБА_4 було «видано» приватним нотаріусом Степаненко Рітою Григорівною, при цьому, достовірно відомо, що заповіт складено та підписано самостійно ніби самою ОСОБА_5 , яка на той час вже не могла самостійно не то що писати, а й не бачила та не пересувалась самостійно.

Отже, дізнавшись про такі обставини позивачами було вирішено подати означений позов до суду, адже маються сумніви в тому, що ОСОБА_5 взагалі була обізнана про складення такого заповіту від її імені, а підписи в заповіті та реєстрах нотаріальних дій очевидно не належать покійній.

На сьогодні зроблено запит до Новоархангельської ЦРЛ з метою отримання виписки з історії хвороби ОСОБА_5 .

Як повідомлено державним нотаріусом позивачам, що буде підготовлено нею постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на їх користь по завершенню шести місячного строку прийняття спадщини, позивачі вимушені вже безпосередньо в суді визнавати своє право на спадщину окремою позовною вимогою про це. Так, як успадкована земельна ділянка має єдиний кадастровий номер на даний час не може бути розділена на 3 об`єкти цивільних прав позивачами також ставиться вимога про визнання за ними права власності в порядку спадкування на земельну ділянку в рівних частках по 1/3 ідеальній частині за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з очевидною фіктивністю та явною нікчемністю заповіту, що посвідчений від імені ОСОБА_5 , а також у зв`язку з тим, що потенційний спадкоємець може формально оформити право власності за таким заповітом та розпорядитись спадковим майном до постановлення рішення в справі, що унеможливить або утруднить виконання рішення суду, вимушені звертатись з клопотанням про унесення судової заборони на оформлення спадкових прав Новоархангельській державній нотаріальній конторі в спадковій справі, що відкрита по смерті ОСОБА_5 до закінчення судового розгляду даної справи та прийняття в справі кінцевого рішення суду.

Позивачі просили суд заборонити Новоархангельській державній нотаріальній конторі оформлення спадкових прав в спадковій справі після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 4,5257 та кадастровим номером :02:000:0417.

Дослідивши цивільну справу, заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

В розумінні ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У ч. 1 ст. 150 ЦПК України перераховано види забезпечення позову.

Згідно частин 1 та 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

В ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» дана дефініція нотаріуса, ним є уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

У статтях 4 та 5 Закону України «Про нотаріат» визначені права та обов`язки нотаріуса.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють таку нотаріальну дію: видають свідоцтва про право на спадщину.

Ст. 66 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» вказує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

В розумінні ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Подана позивачами заява про забезпечення позову відповідає положенням ст. 151 ЦПК України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість, яких надано Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та заявлений позивачами захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачів за захистом яких вони звернулися до суду.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (заборони вчиняти певні дії) підставою для його застосування є визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки після настання часу та права визначеного ч. 1 ст. 1298 ЦК України на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачем, і в подальшому отримання свідоцтва про право на спадщину - свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Окремо суд зазначає, що заява подана позивачами разом з цивільним позовом, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_5 13.10.2023 року, строк на отримання свідоцтва настає 13.04.2024 року, тобто через шість місяців, після чого нотаріусом може бути видано свідоцтво спадкоємцю (відповідачеві), що в майбутньому у разі задоволення позову утруднить виконання рішення суду. Об`єктивно справу розглянути справу до зазначеного строку неможливо.

Враховуючи предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, суд вважає за можливе заборонити Новоархангельській державній нотаріальній конторі оформлення спадкових прав в спадковій справі після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 4,5257 та кадастровим номером :02:000:0417 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новоархангельська Державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Суд не вбачає підстав для застосування стосовно позивачів зустрічного забезпечення позову (ст.154 ЦПК України), оскільки відсутні підстави такого забезпечення.

Враховуючи вмотивоване, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 4, 12, 13, 19, 149, 150, 151, 152, 153, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новоархангельська Державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити у повному обсязі.

Заборонити Новоархангельській державній нотаріальній конторі оформлення спадкових прав у спадковій справі після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 4,5257 та кадастровим номером :02:000:0417 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новоархангельська Державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ст. 382 КК України).

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Копію ухвали негайно після постановлення направити учасникам поштою, в разі наявності електронних адрес на електрону пошту.

Роз`яснити учасникам справи положення ч. 1 ст. 158 ЦПК України, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: