ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/822/23

Головуючий у першій інстанції Іванюк Т. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/364/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Козелецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області,

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 ,

на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року, дата складання повного її тексту: 11.12.2023, місце ухвалення: смт Козелець,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 р. ОСОБА_2 звернулася із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в цій справі від 31.03.2023. Її вимоги обґрунтовуються тим, що вказане рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за останньою права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , є незаконним, так як судом не з`ясовано всі обставини справи, чим порушено спадкові права та інтереси ОСОБА_2 на ці нерухомі об`єкти.

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_2 повернуто їй на підставі ч. 3 ст. 427 ЦПК України. Постановляючи цю ухвалу, суд виходив з того, що ОСОБА_2 у строк, встановлений в ухвалі від 09.06.2023 про залишення її заяви без руху, не усунено недолік заяви, а саме: за її подання не сплачено судовий збір та не надано документ про звільнення ОСОБА_2 від його сплати і до заяви не долучено її копії відповідно до кількості учасників справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить з того, що згідно з ЦПК України входить до компетенції апеляційного суду, скасувати ухвалу від 11.12.2023. Доводи скарги зводяться до того, що остання не отримувала листи, які їй надсилалися судом І інстанції, а тому вона не ухилялася від ознайомлення з ухвалою про залишення її заяви без руху, так як не знала про її постановлення.

Решта вимог, викладених у прохальній частині цієї скарги, до компетенції апеляційного суду не входить, і тому вони не можуть бути предметом судового розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити в її задоволенні.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

Місцевим судом у цій справі ухвалено рішення, що набрало законної сили як неоскаржене, яким задоволено позов ОСОБА_1 й визнано за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 61-63).

17.05.2023 ОСОБА_2 подано до суду І інстанції заяву, сенс якої зводиться до того, що остання просить переглянути вищевказане рішення за нововиявленими обставинами, оскільки його ухвалено без повного дослідження всіх обставин справи, що мають значення для її вирішення, чим порушено права ОСОБА_2 на вищевказані об`єкти нерухомості (арк. 73-76).

Ухвалою суду від 09.06.2023 зазначену заяву залишено без руху і приписано привести її у відповідність до вимог пп. 5, 6 ч. 2, пп. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 426 ЦПК України й надати докази сплати судового збору чи документів, що є підставою для звільнення від його сплати, а також копії заяви відповідно до кількості учасників справи та докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин (арк. 98-99). Копія цієї ухвали разом з супровідним листом до неї судом направлялася ОСОБА_2 15.06.2023 і 28.11.2023 на адресу: АДРЕСА_2 , що вказана нею в заяві (арк. 73). Вся ця поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» (арк. 168, 169).

Отож судом І інстанції виконані всі необхідні й можливі дії, спрямовані на отримання ОСОБА_2 копії ухвали суду від 09.06.2023 про залишення поданої нею заяви без руху, але невручення її останній не відбулося.

Оскаржувану ухвалу судом постановлено 11.12.2023 (арк. 171-172).

Вирішуючи апеляційну скаргу, суд виходить з такого.

До постановлення оскаржуваної ухвали судом отримано копію довідки МСЕК від 28.06.2023 про встановлення ОСОБА_2 вперше ІІ групи інвалідності з 27.06.2023 (арк. 123). Отже на 17.05.2023 (дата звернення останньої до місцевого суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, арк. 73) вона не мала права на звільнення від сплати судового збору, розмір якого встановлено підп. 6, 1 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», і який вірно вказано в оскаржуваній ухвалі. Оскільки в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 цього Закону і ч. 3 ст. 3 ЦПК України ОСОБА_2 набула пільгу на звільнення від сплати судового збору з 28.06.2023, то підстава залишення без руху її заяви, про яку йдеться, у зв`язку з неоплатою за її подання судового збору відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 426 і ч. 3 ст. 427 ЦПК України. Про цей недолік заяви місцевим судом належно повідомлено ОСОБА_2 , але на дату постановлення оскаржуваної ухвали останньою його не усунуто.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 у справі № 1-9/2011 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Цього постулату, як свідчить вищенаведене, ОСОБА_2 не дотримано.

Отож оскаржувана ухвала є законною.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать описаним вище встановленим у справі обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Дату ухвалення постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий: Судді: