Справа № 195/1764/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.03.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого Скрипченко Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Томаківської селищної ради про визнання права права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у справі, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, а саме: про визнання за позивачем у справі, ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок літ. «А», з будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,20 кв.м., житловою загальною площею 22,80 кв.м., службовою площею 54,40 кв.м., яка складається з наступного: коридор 6,00 кв.м., кладова 2,20 кв.м., прихожа 7,80 кв.м., житлова 7,80 кв.м., кухня 14.90 кв.м., житлова 15,00 кв.м., коридор 9,70 кв.м., коридор 6,00 кв.м., кухня 7,80 кв.м.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП Тм №005390 виданого Томаківською селищною радою 23.06.1997 року власником земельної ділянки, загальний розмір 0,18 га. /присадибна ділянка/, розташована на території смт.Томаківка Томаківської селищної ради, являється ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , все життя проживала в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала за ним догляд, вела господарство зі своєю родиною. А в 2006 р. була знята з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

В 2016 році гр.-ка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в місті Марганець, про що свідчить реєстрація факту смерті Марганецьким відділом ДРАЦС, актовий запис №727 від 09.11.2016 р.

Після смерті ОСОБА_3 , за вищезгаданою адресою, спільний догляд за будинком здійснювали, позивач у справі, ОСОБА_4 , разом з донькою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 . Родинні стосунки між нею та дітьми підтверджуються свідоцтвами про їх народження.

За життя ОСОБА_3 , позивач спілкувалася з нею, допомагала їй поратися по господарству, а коли вона померла, розпочала здійснювати догляд за житлом та прибудинковою територією, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З початку 2002 року позивач вселилася разом з родиною у дане домоволодіння. На момент вселення, власником житла була ОСОБА_3 .

Вселившись у будинок, позивач користувалась житлом, дбала про його стан, дбала про прибудинкову територію земельну ділянку, прийняла будинок у користування разом із присадибною земельною ділянкою, так як у неї були добрі з нею стосунки, при цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком (оренди, зберігання, управління, тощо) між позивачем та ОСОБА_3 ( за її життя), не укладалося.

Правовстановлюючи документи на даний будинок робила поступово, а саме: в 2017 р. - технічний паспорт, інвентарна справа №3-189 від 12.07.2017 р., з відповідної установи БТІ, Висновок про вартість об'єкта оцінки та Технічний паспорт було виготовлено 14.08.2023 р.

Станом на сьогодні, позивач у справі, ОСОБА_4 , продовжує проживати у даному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у своєму володінні, добросовісно та безперервно (більше десяти років) володіє та користується житловим будинком, підтримує його у відповідному стані, постійно проводить поточні та капітальні ремонти, здійснює відповідні платежі за житлово-комунальні послуги.

На житловий будинок було виготовлено Висновок про його вартість ТОВ «Оцінка Київ», згідно якого, ринкова оцінка житлового будинку становить 99 тис. 597 грн.

На вищезгадане домоволодіння, - житловий будинок є технічний паспорт від 2017 р. (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлена ТОВ «Томаківське БТІ» Дніпропетровська обл. рада».

Визнання за позивачем права власності на будинок не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб і суспільні інтереси.

Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за нею права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права.

У зв`язку з вищенаведеним позивач змушена звернутися до суду із даною позовною заявою.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у справі, представник Виконавчого комітету Томаківської селищної ради, у своїй письмовій заяві, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника у судовому засіданні, питання рішення по справі ОСОБА_1 , залишають на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП Тм №005390 виданого Томаківською селищною радою 23.06.1997 року власником земельної ділянки, загальний розмір 0,18 га. /присадибна ділянка/ розташована на території смт. Томаківка Томаківської селищної ради, являється ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , все життя проживала в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала за ним догляд, вела господарство зі своєю родиною. А в 2006 р. була знята з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

В 2016 році гр.-ка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в місті Марганець, про що свідчить реєстрація факту смерті Марганецьким відділом ДРАЦС, актовий запис №727 від 09.11.2016 р.

Після смерті ОСОБА_3 , за вищезгаданою адресою спільний догляд за будинком здійснювали, позивач у справі, ОСОБА_4 разом з донькою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 . Родинні стосунки між нею та дітьми підтверджуються свідоцтвами про їх народження.

За життя ОСОБА_3 , позивач спілкувалася з нею, допомагала їй поратися по господарству, а коли вона померла, розпочала здійснювати догляд за житлом та прибудинковою територією, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З початку 2002 року позивач вселилася разом з родиною у дане домоволодіння. На момент вселення, власником житла була ОСОБА_3 .

Вселившись у будинок, позивач користувалась житлом, дбала про його стан, дбала про прибудинкову територію земельну ділянку, прийняла будинок у користування разом із присадибною земельною ділянкою, так як у неї були добрі з нею стосунки, при цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком (оренди, зберігання, управління, тощо) між позивачем та ОСОБА_3 ( за її життя), не укладалося.

Правовстановлюючи документи на даний будинок робила поступово, а саме: в 2017 р. - технічний паспорт, інвентарна справа №3-189 від 12.07.2017 р., з відповідної установи БТІ.; Висновок про вартість об'єкта оцінки та технічний паспорт було виготовлено 14.08.2023 р.

Станом на сьогодні позивач у справі, ОСОБА_4 , продовжує проживати у даному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у своєму володінні, добросовісно та безперервно (більше десяти років) володіє та користується житловим будинком, підтримує його у відповідному стані, постійно проводить поточні та капітальні ремонти, здійснює відповідні платежі за житлові послуги.

На житловий будинок було виготовлено висновок про його вартість ТОВ «Оцінка Київ», згідно якого ринкова оцінка житлового будинку становить 99 тис. 597 грн.

На вищезгадане домоволодіння, - житловий будинок є технічний паспорт від 2017 р. (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлена ТОВ «Томаківське БТІ» Дніпропетровська обл. рада».

Як вбачається з матеріалів даної справи, а саме: довідки наданої Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Дніпропетровської області вих. №954 від 26.06.2023 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за даною адресою з 2002 року, та утримується, ремонтується за його власний кошт, тобто, це підтверджує той факт, що позивач дійсно відкрито володіє та користується, і по теперішній час зазначеним житловим будинком з господарчими спорудами.

12.07.2017 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , саме на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем житлового будинку з господарчими спорудами.

Оскільки право власності на даний житловий будинок з господарчими спорудами не зареєстровано, фактично відсутній його власник, а у позивача є можливість визнати право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в судовому порядку за набувальною давністю, окрім того, позивач, за власні кошти виготовила 12.07.2017 року технічний паспорт на житловий будинок з господарчими спорудами та підготувала інші документи для цього.

Таким чином, з 2002 року і по теперішній час, позивач, як добросовісний набувач, користується, володіє і розпоряджається вищевказаним майном, що підтверджується вище зазначеними документами, на протязі цих років вкладала у житловий будинок з господарчими спорудами значні кошти, утримує його та підтримує в належному стані.

Ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , складає 99 597,00 грн., що підтверджує Висновок про вартість об'єкту оцінки від 14 серпня 2023 року.

За нормами ст.41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК України, право власності непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечитьзагальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю».

Відповідно до зазначених обставин та правових підстав позивач може реалізувати своє право на житло гарантоване статтею 47 Конституції України тільки на підставі частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, як особи, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років.

Визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб і суспільні інтереси.

Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за нею права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить суд не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Томаківської селищної ради про визнання права права власності на житловий будинок за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок літ. «А», з будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 77,20 кв.м., житловою площею 22,80 кв.м., службовою площею: 54,40 кв.м., який складається з: коридор 6,00 кв.м., кладова 2,20 кв.м., прихожа - 7,80 кв.м., житлова 7,80 кв.м., кухня 14,90 кв.м., житлова 15,00 кв.м., коридор 9,70 кв.м., коридор 6,00 кв.м., кухня 7,80 кв.м.

Сплачений ОСОБА_2 судовий збір у загальному розмірі 1073,60 грн., зарахувати до держави, звільнивши від сплати відповідача по справі, Виконавчий комітет Томаківської селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: Д. М. Скрипченко