Справа № 372/5785/23
Провадження № 2-468/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

22 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В,.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Української міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав. Обґрунтовуючи даний позов позивач зазначає, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2015 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживав з відповідачкою. 21.05.2023 року відповідачка побила сина після чого працівники поліції передали дитину позивачу, оскільки дитина категорично відмовлялася залишатися з матір`ю. В подальшому позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.10.2023 року задоволено. Дитина в категоричній формі не бажає повертатися до відповідача, спілкуватися з нею, в свою чергу відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов"язків, не виявляє ніяких спроб налагодити відносини з сином, не цікавиться його життям, не приймає участі у вихованні дитини. Вказані підстави вважає достатніми для позбавлення відповідача батьківських прав, також вважає, що таке позбавлення відповідатиме інтересам дитини.

Ухвалою суду від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач пояснив, що після розірвання шлюбу син проживав з відповідачем. З травня 2023 року син проживає з ним. З того часу матір хлопчика не цікавиться його життям, не утримує, не провідує, на вулиці не підходить. Наразі дитина забезпечена, у них добрі відносини, до матері син не хоче.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направила та відзиву на позов не подала, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Судом вжито достатньо заходів щодо належного та чисельного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, які б в разі добросовісного ставлення відповідача до своїх процесуальних обов`язків, дозволили б їй прийняти участь в судовому розгляді та висловити позицію.

Третя особа орган опіки і піклування виконкому Української міської ради подав суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність.

За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років.

Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх або неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 є матір"ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

На підставі досліджених судом письмових доказів встановлено, що з травня 2023 року дитина проживає разом батьком, а відповідачка ухиляється від будь-якої участі у її вихованні, не тільки не вживає заходів для утримання, лікування, навчання, організації побуту та дозвілля дитини, але й взагалі не цікавиться її життям, не спілкується з дитиною.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.10.2023 року у справі № 372/2779/23 місце проживання малолітнього ОСОБА_4 визначено за місцем проживання батька - ОСОБА_1 .

З Акту обстеження квартири/житлового будинку про проживання комісією встановлено, що ОСОБА_4 проживає спільно з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Української міської ради № 50 від 30.01.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає такий висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. Таким чином, надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не приділяє належної уваги догляду та розвитку своєї дитини, не турбується про її життя та здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не створює необхідних умов для життя та розвитку, не виховує дитину у дусі поваги до Батьківщини, держави та суспільства, не забезпечує продуктами харчування, одягом та взуттям відповідно до сезону, не надає коштів на утримання дитини, практично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків за відсутності будь-яких перешкод для їх виконання.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Суд вважає за доцільне, роз`яснити ОСОБА_2 , положення ст.169 Сімейного Кодексу України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60,88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 150,164,165 СК України, Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Українка Обухівського району Київської області.

Внести запис про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно її малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Державного реєстру цивільного стану громадян.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 29 березня 2024 року.

Суддя Т.В. Проць