ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20439/23

Провадження № 22-ц/4820/448/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/20439/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року по справі № 686/25168/21, стягуючи з ОСОБА_4 на її користь аліменти на період навчання у розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 30 червня 2026 року а також просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 177 622,33 грн, що становить частину додаткових витрат, з яких 16 565, 74 грн. витрати пов`язані зі здоров`ям, та 161 056, 59 грн витрати, пов`язані з навчанням.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.12.2021р. із ОСОБА_3 на її користь було стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн. з його заробітку ( доходу) щомісячно на період навчання до 30.06.2026. у зв`язку з тим, що в 2021 році ОСОБА_2 вступила до Буковинського державного медичного університету, де навчається і по даний час за контрактом на денній формі навчання. Крім того, навчається в Хмельницькому університеті управління та права ім. Леоніда Юзькова на заочній формі навчання. В університеті бере активну участь у громадському житті та змоги працювати не має.

Підставою для подання цього позову є те, що сума аліментів, які стягуються за вказаним рішенням є мізероною, не забезпечує її, навіть мінімальні потреби. Крім того, з часу прийняття рішення значно зросли ціни на продукти харчування, товари загального вжитку, речі, одяг, що є загальновідомим фактом. На даний час вона займає посаду Голови Студентської ради БДМУ, є Головою інформаційно-правової комісії Студентської ради БДМУ, з 30 березня 2023 року входить до складу освітнього проекту «Академії шляхетності та етикету», тому часу щоб працювати, у неї фізично немає.

Крім того, в обґрунтування вимог щодо стягнення додаткових витрат, вказала, що останнім часом в неї погіршився стан здоров`я та у зв`язку з цим змушена проходити огляди, обстеження та лікування, на що потрібні значні кошти. Отже, посилаючись на те, що має матеріальні труднощі та потребує додаткової матеріальної допомоги, але її матір ОСОБА_1 , не має змоги покрити усі витрати, адже працює вчителем, а присуджена сума аліментів, є наразі мізерною просила задоволити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року у вказаному позові було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_5 третя особа - мати позивачки, подала апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність рішення, оскільки при його ухвалені судом було неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки суду є неправильними та не відповідають обставинам справи.

Апелянт вказує, що судом було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, оскільки вважає невірним висновок суду про обов`язок позивача доводити суду наявність обставин/підстав, передбачених ст.ст. 182, 192 СК України, зокрема, і щодо зміни матеріального чи сімейного стану учасників справи.

Щодо відмови у задоволенні вимоги щодо стягненні додаткових витрат, пов`язаних із навчанням та здоров`ям доньки, то вважає, що суд невірно керувався висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 24.02.2016 р. по справі №6-129цс15, адже обставини справи не є аналогічними з цією справою.

Крім того, вважає, що позивачем було доведено наявність достатніх фактичних і юридичних підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних з навчання і здоров`ям доньки.

Тому просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким задоволити позов.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню в частині з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 навчається у Буковинському державному медичному університеті у м. Чернівці на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю медицина, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2026 року, а також на заочній формі навчання факультету управління та економіки Хмельницького університету управління та права ім. Л. Юзьковича за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2021 року у справі № 686/25168/21, яке було залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 24.02.2022 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1000,00 гривень щомісячно на період навчання до 30.06.2026 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат в загальній сумі 177 622,33 грн, що становить частину, з яких 16 565, 74 грн. витрати пов`язані зі здоров`ям, та 161 056, 59 грн витрати, пов`язані з навчанням, які позивач заявляла на підставі ст.. 185 СК України, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що норми ст. 185 СК України на правовідносини позивачки, яка досягла повноліття, та відповідача з приводу сплати додаткових витрат на дитину не поширюються.

Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З досягненням повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 втратила правовий статус дитини (стаття 6 СК України), отже, вказані позовні вимоги стосуються утримання повнолітньої дочки.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року в справі № 766/12242/16-ц, від 24 липня 2019 року в справі № 521/2016/16-ц, від 25 лютого 2020 року в справі № 521/4397/17.

З врахуванням вказаних норм Сімейного кодексу та правових позицій Верховного Суду колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат позивачки. пов`язаних зі здоров`ям та навчанням, є законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги щодо неправомірності рішення суду в цій частині слід відхилити, оскільки вони суперечать наведеним нормам сімейного законодавства та правовим позиція Верховного Суду.

В той же час висновки суду про відмову частині позову про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року по справі № 686/25168/21, з тих підстав, що позивач не довела обставин, передбачених ст. 192 СК України для такої зміни, як то зміна матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я тощо, є помилковими, а доводи апелянта в цій частині позовних вимог заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, як вбачається зі змісту наведених норм СК України вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів і, відповідно норми ч. 3 ст. 181 СК України на відміну від норм ст. 192 СК України не передбачають окремих умов чи підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

В зв`язку з цим вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню частково та при визначенні частки, що підлягає стягненню з відповідача суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Отже стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ще однієї дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, однак відповідач є здоровою, працездатною особою, він може працевлаштовуватись на будь-яку оплачувану роботу чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності, а отже він спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, що продовжує навчання. Крім того суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання за спеціальністю медицина, що суттєво ускладнює її можливості працевлаштування та отримання самостійного доходу.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, апеляційний суд, ураховуючи якнайкращі інтереси повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та має право на достатній рівень матеріального забезпечення, приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів і встановлення їх у частці від доходу відповідача в розмірі 1/6 частки щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального права та ухвалення в цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року по справі № 686/25168/21 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 про зміну способу стягнення присудження аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року по справі № 686/25168/21, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 (проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2021 року у цивільній справі № 686/25168/21 на користь ОСОБА_2 (проживаючої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не довше, аніж до досягнення нею 23 років.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 березня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова