ПОСТАНОВА

іменем України

25 березня 2024 року м. Кропивницький

справа № 394/925/23

провадження № 22-ц/4809/500/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідачі ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2023 року у складі судді Краснопольської Л.П.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказало, що відповідно до укладеного договору від 28 січня 2022 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача та наказом банку про затвердження Витягу із Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua АТ КБ «Приватбанк» публічно пропонував невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікував «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином клієнт отримав доступ до всіх без виключення послуг банку. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 49000 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачеві надана можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з п.1.1.2.1.2. договору відповідач зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених договором. З огляду на п.1.1.3.1.5 договору відповідач доручив банку списувати кошти з рахунків клієнта у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором у разі настання термінів платежів у межах платіжного ліміту рахунку. Списання коштів відбувається відповідно до встановленого законодавством порядку. Відповідно до п.2.1.1.3.1. договору у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, в якому були здійснені трати, за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважається простроченим. За порушення умов договору відповідно до п.п.2.1.1.6.1 у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п.2.1.1.3.1. договору, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування у повному обсязі, виконати інші зобов`язання за договором, у тому числі щодо сплати пені, у повному обсязі. Згідно з п.2.1.1.2.12 у разі настання обставин, передбачених п.2.1.1.3.5.договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнтом з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, проценти від неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч.2 ст.265 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін в процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Голд». У порушення умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 17 жовтня 2023 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 62564,73 грн, яка складається з 50538,31 грн заборгованості за тілом кредиту; 12026,42 грн заборгованості за простроченими відсотками. Оскільки ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань позивач просив стягнути на свою користь зазначену суму заборгованості.

Заочним рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 28 січня 2022 року б/н у сумі 50538,31 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 28 січня 2022 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву б/н, згідно з якою їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на картковий рахунок (а.с.16-32).

В анкеті-заяві вказано, що позичальник згоден з умовами, що анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір і позичальник ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщеними на сайті https://privatbank.ua/terms/.

З довідки, наданої стороною позивача убачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з підписанням кредитного договору б/н було надано картку «Універсальна Gold» № НОМЕР_1 (28.01.202202/26) (а.с.15).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (договір б/н), старт карткового рахунку № НОМЕР_1 був визначений 28 січня 2022 року та встановлений кредитний ліміт у розмірі 49000 грн; 01 червня 2023 року - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн (а.с.14).

Згідно з наданим позивачем розрахунком у ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17 жовтня 2023 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 62564,73 грн яка складається з: 50538,31 грн заборгованості за тілом кредиту; 12026,42 грн - заборгованості за простроченими відсотками (а.с.8-10).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що у разі, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 провадження №61-8449св19, зробив правовий висновок про те, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документу.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами 28 січня 2022 року було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у вказаній заяві були викладені істотні умови кредитного договору, а саме: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 200000 грн для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення; процента ставка - 42,0 % для карт «Універсальна» та 40,8 % для карт «Універсальна Gold»; тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом тощо (а.с.17-24).

Отже підписавши вказану заяву, ОСОБА_1 добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання.

Суд першої інстанції помилково вважав, що позивачем не було надано доказів на підтвердження погодження умов кредитування щодо сплати відсотків, оскільки підписавши викладені у заяві умови кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідачем існування заборгованості за процентами у зазначеному позивачем розмірі не спростовано.

Враховуючи викладене вище колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 12026,42 грн, а відтак рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, які було сплачено за подання позовної заяви, у розмірі 515,86 грн та за подання апеляційної скарги по справі у розмірі 773,80 грн, у загальному розмірі 1289,66 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2023 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, вул. Грушевського 1-Д, м. Київ) заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у розмірі 12026 (дванадцять тисяч двадцять шість) грн 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, вул. Грушевського 1-Д, м. Київ) судовий збір у розмірі 1289 (одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) грн 66 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко