465/3829/22
6/465/157/24
У Х В А Л А

судового засідання

18.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартьянової С.М.,

при секретарі судового засідання - Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі №465/3829/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

15.01.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі №465/3829/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій він просив суд відстрочити виконання постанови Львівського апеляційного суду від 20.11.2023 у справі №465/3829/22 про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у сумі 15373,68 грн., а також судовий збір в розмірі 2481,00 грн. на 1 рік після скасування воєнного стану в Україні.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 20.11.2023 року Львівський апеляційний суд виніс постанову відповідно до якої, було постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 15373,68 грн., а також судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Заявник вказує, що він не відмовляється оплатити дану заборгованість, проте наразі у нього скрутне матеріальне становище, погіршення стану здоров`я, наявна потреба коштів на лікування, відтак він не має матеріальної змоги виконати на даний час рішення суду і перерахувати вказану суму на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Заявник просить надати час для забезпечення можливості його виконати, тобто відстрочити виконання.

Окрім цього, оголошення воєнного стану та військова агресія по відношенню до України завдала істотного впливу не тільки на заявника, а й на кожного громадянина держави і цей факт не може не відобразитись на його матеріальному становищі, адже загальновідомими є ті обставини, що ці події негативно відобразились на економічних можливостях країни в цілому, і таких можливостях кожного громадянина зокрема.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення виконання рішення враховується відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

У зв`язку з вище викладеним ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

16.02.2024 року на адресу суду від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на заяву про відстрочення виконання рішення, в якому вказано, що обставини на які посилається у своїй заяві боржник не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, які містяться в матеріалах справи, що підтверджує наміри відповідача про ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Крім того відповідач є працездатним.

Також заявником не надано доказів, що у подальшому за наявності можливого застосування відстрочення виконання рішення суду воно буде виконуватися належним чином.

26.01.2024 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про додаткові пояснення по сутті розгляду, в який останній посилався на те, що подану раніше ним заяву він підтримує у повному обсязі, а також зазначив, що він має діагноз базальноклітинний рак задньої поверхні шкіри шиї та міопія органів зору, а відтак має гостру необхідність у коштах для проходження невідкладного лікування.

Представник Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання звернувся до суду з клопотанням, згідно якого підтримав поданий відзив.

Заявник в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви та долучені до неї докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №465/3829/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 року Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за договором б/н від 25.01.2011 року в розмірі 15373 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят три) гривні 68 копійок, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. за простроченим тілом кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20.11.2023 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року залишено без змін.

Отже, рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 року набрало законної сили 20.11.2023 року.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Однак, чинний ЦПК України надає сторонам право на звернення до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Так, відповідно до частин 1, 3-5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки НКП «1-А Міська поліклініка м. Львова», відповідач має діагноз Н52.1 Міопія.

Згідно консультативного висновку спеціаліста КНП ЛОР «Львівський онкологічний регіональний лікувально-діагностичний центр» від 18.08.2023 року, ОСОБА_1 має діагноз Базальноклітинний рак задньої поверхні шиї рТ2N0M0 стадія 2.

Також дані обставини підтверджуються актом дослідження стану здоров`я №67 від 19.04.2023, який складено КНП ЛОР «Львівський онкологічний регіональний лікувально-діагностичний центр» відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 435 ЦПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Враховуючи викладене суд вважає, що наведені заявником обставини є достатніми підставами для відстрочення виконання судового рішення.

Проте, суд не погоджується з терміном відстрочення про який просить заявник, а саме 1 рік після скасування воєнного стану в Україні, оскільки ч. 5 ст. 435 ЦПК України чітко встановлені строки відстрочення виконання судового рішення, які не можуть перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, як вбачається з матеріалів справи постановою Львівського апеляційного суду від 20.11.2023 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 року залишено без змін, а тому дане набрало законної сили 20.11.2023 року.

А відтак суд вважає доцільним відстрочити виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2021 року на один рік з дня набрання ним законної сили, а саме з 20.11.2023 до 20.11.2024 року.

Також, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 не уникає сплати боргу і має намір сплачувати заборгованість добровільно.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 353, 435 ЦПК України, суд,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі №465/3829/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Відстрочити з дня винесення постанови Львівського апеляційного суду від 20.11.2023 виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 року у справі №465/3829/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості на строк один рік, а саме до 20.11.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мартьянова С.М.