Справа № 490/8641/23
Провадження № 2/487/740/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року року

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Шульга В.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) третя особа - Заводський РТЦК та СП м.Миколаєва про встановлення факту батьківства.

Позивачем було подано заяву про забезпечення позову від 19.02.2024 року.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику з наступних підстав.

Судом встановлено, що заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір " за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2021 році складає 454 грн.

Відповідно до частини 9статті 153 ЦПК Українисуд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цьогоКодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 6 ЗУ " Про судовий збір "від 08.07.2011 року № 3674-VI за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. Тобто повторне використання поверненої квитанції про сплату судового збору при повторному поданні аналогічного позову не допускається.

Отже, врахувавши встановлені вище обставини, повторне використання квитанції про сплату судового збору, суддя дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) третя особа - Заводський РТЦК та СП м.Миколаєва про встановлення факту батьківства - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в 15-ти денний строк.

Суддя Д.Г. Нікітін