Дата документу 25.03.2024
Справа № 334/510/24
Провадження № 2-зз/334/5/24
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

25 березня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за клопотанням

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 року до суду звернувся представник АТ КБ «Приватбанк»: адвокат Якушев С.О. з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

20.03.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судове засідання на 25.03.2024 року о 11:30.

В обґрунтування клопотання посилалися на те, що 24.01.2024 року судом прийнята ухвала, якою задоволена заява про забезпечення позову, а саме: заборонено АТ КБ „Приватбанк нараховувати відсотки та списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я Позивача, у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом від 18.08.2023 року, до завершення Ленінським районним судом м. Запоріжжя розгляду справи № 334/510/24 та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Вважають, що порушені основні засади цивільного судочинства: верховенство права, змагальність сторін.

Так, п`ята позовна вимога Позивача є такою: «Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» припинити, починаючи з 18.08.23 року, нарахування ОСОБА_1 процентних платежів (процентів, комісій) та стягнення періодичних платежів відповідно до умов кредитного договору від 18.08.2023 року».

Вважають, що немає жодної різниці між цією позовною вимогою та вимогою заяви про забезпечення позову, тобто суд без дослідження будь-яких доказів та обґрунтувань наданих з боку банку вже задовольнив п`яту позовну вимогу Позивача у повному обсязі до прийняття рішення по справі.

Подібний спосіб захисту не є ефективним та не підлягає задоволенню, про що зазначено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 року (справа №320/8618/15-ц, провадження №61-4393сво18).

Нарахування банком за договором процентів, комісії, неустойки є лише попередньою фіксацією факту наявності боргу та порушення цивільно-правових зобов`язань, а тому не впливає на права клієнта і позовна вимога про припинення нарахування процентів за боргом не є ефективним способом захисту та не підлягає задоволенню судом.

Щодо правової можливості банка здійснювати договірне списання коштів з дебетового рахунка Позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним лімітом, то ці списання є законними, бо це передбачено п.9.5.7 заяви ОСОБА_1 про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат» від 19.04.2023 року.

Прохали скасувати заходи забезпечення позову, що передбачені ухвалою суду від 24.01.2024 року по справі № 334/510/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів , розглянути клопотання за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк».

25.03.2024 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зарудній І.В. з запереченнями на клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в яких посилався на те, що не дивлячись на повідомлення про шахрайські дії з боку невідомих осіб, банк продовжує списувати з картки ОСОБА_1 грошові кошти на погашення кредиту. Вважають такі дії банку неправомірними так як позивач не просила підвищувати кредитний ліміт по картці, не підписувала жодних документів щодо отримання такого кредиту, не отримувала будь-яких дзвінків від банку з проханням підтвердження свого волевиявлення щодо підвищення кредитного ліміту, тому дія банку щодо підвищення кредитного ліміту є нікчемною і жодних правових наслідків не має. Банківську картку позивачка не втрачала, іншим особам не передавала, ПІН-коду нікому не повідомляла. Такі дії співробітників банку без отримання додаткових підтверджень від власника картки та без застосування додаткових заходів безпеки (повідомлення секретного слова та інше) від втручання сторонніх осіб викликають занепокоєння та сумніви щодо зацікавленості самих працівників банку у підвищенні кредиту та участі у створенні умов для безперешкодного переказу коштів сторонніми особами з рахунку позивача.

Оскільки на заяву позивача про анулювання неіснуючої кредитної заборгованості, припинення списання щомісячних платежів по кредиту, виключення відомостей про виданий кредит з бюро кредитних історій та повернення списаних грошових коштів, банк відмовив та продовжив списання грошових коштів з позивача по кредитному договору, тому існує реальна загроза подальшого неправомірного списання грошових коштів із зарплатної картки позивача за кредитом, який вона не отримувала та не підписувала. Будь-яких збитків в результаті дії ухвали про забезпечення позову банк не зазнає, тому жодні негативні наслідки застосування забезпечення судом для відповідача відсутні.

Прохав розглянути клопотання без участі сторони позивача.

25.03.2024 року сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, представники надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

22.01.2024 року до суду через «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Зарудній І.В. в інтересах ОСОБА_2 з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів.

24.01.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

24.01.2024 року до суду через «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Зарудній І.В. в інтересах ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів.

24.01.2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя заборонено АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом від 18.08.2023 року, до завершення Ленінським районним судом м. Запоріжжя розгляду справи №334/510/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

19.03.2024 року до суду звернувся представник АТ КБ «Приватбанк»: адвокат Якушев С.О. з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно ч.4,5 ст.158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно ч.11 ст.158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

У Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 року (справа №320/8618/15-ц, провадження №61-4393сво18) висловлено наступну правову позицію: «Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги. Нарахування позивачу пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства».

Також, у п.49 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що до суду звернувся відповідач АТ КБ «Приватбанк» з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якій прохали скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2024 року, у зв`язку з тим, що даний вид забезпечення позову є тотожним з п`ятою позовною вимогою позивача, подібний спосіб захисту не є ефективним та не підлягає задоволенню, тому наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про тотожність виду забезпечення позову, який застосовано судом за заявою позивача, а саме: заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом від 18.08.2023 року, - заявленим позовним вимогам у справі про захист прав споживачів, а саме: зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» припинити, починаючи з 18.08.2023 року, нарахування ОСОБА_1 процентних платежів (процентів, комісій) та стягнення періодичних платежів відповідно до умов кредитного договору від 18.08.2023 року, що не узгоджується з ч.2 ст.149 ЦПК України.

При цьому суд зазначає, що питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту буде вирішено судом під час розгляду справи за позовом про захист прав споживачів.

Тому суд скасовує застосовані заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням відповідача.

Керуючись ст.158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2024 року у цивільній справі №334/510/24, номер провадження №2-з/334/9/24, шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського буд.1Д) нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом від 18.08.2023 року.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі до відому.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 27.10.2011 року, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського буд.1Д.

Суддя: С.М.Телегуз