КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/160/23
№ провадження: 22-ск/824/1/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в режимі відеоконференції за заявою адвоката Ткаченка Костянтина Валерійовича в інтересах компанії GTS-ENGINEERING GmbH (Федеративна Республіка Німеччина) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року по справі №309/2022 за позовом приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (Україна) до GTS-ENGINEERING GmbH (Федеративна Республіка Німеччина) про стягнення заборгованості за поставлений товар, пені та трьох відсотків річних, а також відшкодування витрат на оплату арбітражного збору,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року у справі №309/2022 позовні вимоги ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» - задоволено повністю.

Стягнуто з GTS-ENGINEERING GmbH на користь ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» 1 916 181 євро заборгованості за поставлені вироби, 34 491,26 євро пені за прострочення сплати за вироби, 34 176,27 євро три відсотки річних та 19 535,94 євро на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а всього 2 004 384 євро 47 євроцентів.

20 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява компанії GTS-ENGINEERING GmbH про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року по справі №309/2022.

Заява обґрунтована тим, що оскаржуване рішення спрямоване на легалізацію правовідносин та вимог позивача, які виникли на підставі договору (контракт №26/16-21 від 29 червня 2021 року), укладеного позивачем з прихованим від відповідача дійсного наміру - ухилення від виконання вимог Закону України «Про санкції», а саме - санкцій, застосованих до ПАТ «Северсталь» (росія) рішенням РНБО України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (Додаток 2 до нього), введеним в дію Указом Президента України №82/2019 від 19 березня 2019 року.

Вказано, що згідно з підпунктом «б» пункту 2 частини 2 статті 459 Цивільного процесуального кодексу України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо суд визначить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Зазначено, що в ході переговорів, що передували укладенню контракту №26/16-21 від 29 червня 2021 року, позивач переконував відповідача, що звернувся до нього з метою покращення ефективності продажів своїх виробів за допомогою успішному досвіду діяльності відповідача в зазначеній сфері як представника виробів промислового обладнання, бажаючи мати можливості ексклюзивного просування відповідачем виробів позивача на території росії.

Крім того вказано, що враховуючи, що відповідач не є резидентом України, він не був і не повинен бути обізнаним з наявністю рішення РНБО України від 19 березня 2019 року та Указу Президента України №82/2019 від 19 березня 2019 року на час укладання та виконання контракту.

Посилається на те, що відповідач дізнався про введені проти ПАТ «Северсталь» санкції в грудні 2022 року, коли провідні західні ЗМІ почали попереджати про активну підготовку росії до вторгнення в Україну, розгортання необхідних для цього бойових підрозділів на кордонах з Україною, а також введення санкцій про наближених до російських олігархів почали обговорювати в країнах Європи.

Вказує, що про наявність застосованих було відомо позивачу, оскільки позивач є резидентом України і для нього рф завжди була значним ринком збуту його виробів. Вважає, що саме з метою свідомого обходу зазначених санкцій позивач і використав відповідача як свого представника при виконанні контрактів, не повідомивши нічого про наявні санкції. Зазначені обставини підтверджуються постійним листуванням та підтриманням ділових стосунків і гарантійних зобов`язань між ПрАТ «НКМЗ» та ПАТ «Северсталь», його підрозділами, дочірніми компаніями щодо виробів, походженням з виробничих потужностей позивача.

Зазначає, що прийняття арбітражним судом рішення на підставі договору, спрямованого позивачем на обхід санкцій, введених РНБО та Президентом України як конституційними органами на підставі Закону, очевидно суперечить публічному порядку, оскільки недобросовісне застосування способів недотримання санкцій, накладених на резидентів країни-агресора з наданням їм можливості використання виробленого в Україні обладнання з подальшою сплатою податків до російського бюджету і реалізацією своєї продукції на території рф, є несумісним з принципами побудови економічної системи у державі, дотриманням економічних інтересів держави та її національної безпеки, необхідністю захисту правопорядку, державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

У зв`язку з чим компанії GTS-ENGINEERING GmbH просить скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року у справі №309/2022.

В запереченнях на заяву ОСОБА_1 в інтересах ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» просить постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви адвоката Ткаченка К.В. в інтересах компанії GTS-ENGINEERING GmbH (Федеративна Республіка Німеччина) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року по справі №309/2022 із залишенням вказаного рішення без змін.

Зазначає, що необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням такого рішення і може у випадку свавільного застосовування носити характер штучного нормативного бар'єру, який з точки зору міжнародного права є недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу.

Вказує, що оспорюване арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це рішення ухвалено виключно стосовно заявника (відповідача) як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту і поширює свою дію виключно на заявника (відповідача).

В судовому засіданні представник ПрАТ "Новокраматорський машинобудівний завод" - Савченко Н.М. заперечувала проти задоволення заяви, просила рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року залишити в силі.

В судове засідання представник заявника GTS ENGINEERING GMBH не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

Частиною першою статті 459 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Відповідно до частини другої статті 459 ЦПК України, яка узгоджується із частиною другою статті 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; 2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Тлумачення статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

Державні суди і міжнародний комерційний арбітраж як юрисдикційні форми захисту цивільних прав є незалежними один від одного. Передумовою цього є визнання обов`язковості арбітражної угоди (стаття 3 Нью-Йоркської Конвенції 1958 року, стаття 5 Конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 7 і 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", пункт 6 частини першої статті 257 ЦПК України).

Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні врегульовані, крім іншого, Нью-Йоркською Конвенцією, яка набула чинності для України 10 січня 1961 року.

Відповідно до статті III Нью-Йоркської конвенції кожна держава, яка є її учасницею, визнає арбітражні рішення обов`язковими і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, на якій запитується визнання та приведення до виконання цих рішень, на умовах, передбачених цією Конвенцією.

Також відповідні правовідносини регулюються в Україні й Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж від 21 квітня 1961 року, яка має статус ратифікованої Україною з 25 січня 1963 року (далі - Європейська конвенція).

Водночас арбітражний розгляд справи як інститут приватного вирішення спору не виключає взаємодії із державними судами. Згідно із законодавством України державні суди виконують щодо міжнародного комерційного арбітражу дві функції: функцію сприяння і функцію контролю. Остання передбачає, у тому числі перевірку законності арбітражного рішення, що здійснюється під час розгляду заяви про скасування арбітражного рішення або про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення.

Рішення національного суду про скасування арбітражного рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.

При цьому, згідно зі статтею 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Вказано, що згідно з підпунктом «б» пункту 2 частини 2 статті 459 Цивільного процесуального кодексу України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо суд визначить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Так, звертаючись у суд із заявою представник компанії GTS-ENGINEERING GmbH вважає, що прийняття арбітражним судом рішення на підставі договору, спрямованого позивачем на обхід санкцій, введених РНБО та Президентом України як конституційними органами на підставі Закону, очевидно суперечить публічному порядку, оскільки недобросовісне застосування способів недотримання санкцій, накладених на резидентів країни-агресора (включно з бенефіціарами), з наданням їм можливості використанням виробленого в Україні обладнання з подальшою сплатою податків до російського бюджету і реалізацією своєї продукції на території рф, є несумісним з принципами побудови економічної системи у державі, дотриманням економічних інтересів держави та її національної безпеки, необхідністю захисту правопорядку, державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Відповідно до справи 29.06.2021 між ПрАТ "Новокраматорський машинобудівний завод" та компанією GTS ENGINEERING GMBH було укладено контракт № 26/16-21 на поставку виробів, що зазначені в специфікації № 1а та технічних умовах до неї (а.с. 7-15, 37).

Згідно положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦПК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, термін виконання включає в себе як належне виконання зобов`язання, так і неналежне виконання зобов`язання.

Вирішена по справі вимога стосується порушення заявником зобов`язань щодо виконання умов Контракту та у відповідності до ст. 611 ЦК України є правовим наслідком цього неналежного виконання (невиконання).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Щодо доводів заявника про те, що рішення МКАС при ТПП України суперечить публічному порядку України, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів (постанова Верховного Суду від 23 липня 2018 року у справі № 796/3/2018).

В матеріалах справи відсутні докази того, що рішенням МКАС при ТПП України порушено принципи правової визначеності та конституційних засад юридичної відповідальності.

Обґрунтування заявника щодо порушення рішенням МКАС при ТПП України публічного порядку України зводиться до незгоди з правильністю застосування МКАС при ТПП України норм матеріального права при вирішенні спору та вирішення спору по суті, аналіз чого перебуває за межами компетенції суду загальної юрисдикції.

Між тим, спірні правовідносини в межах розгляду цієї справи ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах), з яких не вбачається застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України.

При цьому, на переконання суду, оспорюване арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це рішення ухвалено виключно стосовно заявника (відповідача) як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту і поширює свою дію виключно на заявника (відповідача).

Також суд звертає увагу на те, що зі змісту мотивувальної частини оспорюваного арбітражного рішення, ним вирішений спір щодо стягнення з GTS ENGINEERING GMBH на користь ПрАТ "Новокраматорський машинобудівний завод" боргу за поставлені вироби, пені і трьох відсотків річних у зв`язку з невиконанням умов контракту № 26/16-21 від 29.06.2021, підписаного та погодженого сторонами, який не визнано недійсним у судовому порядку, отже, який є обов`язковим для сторін.

Рішення не створює для боржника обов`язку сплатити за щось протизаконне, не вказує на порушення бюджетного законодавства, а стосується порядку виконання зобов`язань, які виникли між учасниками цієї справи на підставі укладеного ними контракту у сфері господарських правовідносин.

Необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішенням МКАС є свого роду блокуванням такого рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу але і буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 05.09.2018 у справі № 761/46285/16, від 27 січня 2022 у справі № 824/170/21.

Не може як підставу для скасування рішення враховано й листування, на яке посилається представник заявника і яке, начебто, підтверджує ділові стосунки між ПрАТ "Новокраматорський машинобудівний завод" і ПАТ "Северсталь", оскільки взагалі не стосуються предмету доказування у цій справі. З огляду на зміст листів, вбачається, що листування не стосується правовідносин щодо яких ухвалене оспорюване арбітражне рішення. Само по собі листування не свідчить про факт здійснення торговельних операцій.

Оспорюваним арбітражним рішенням задоволено позовні вимоги ПрАТ «НКМЗ» у зв`язку з невиконанням умов договору та неоплатою компанією GTS ENGINEERING GMBH вартості отриманої саме від товариства продукції.

На підставі вищевикладеного, компанія GTS ENGINEERING GMBH не підтвердила, а судом не було встановлено наявності визначених ст. 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" та ст. 459 ЦПК України обставин, які можуть бути підставами для задоволення заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року по справі № 309/2022.

Таким чином, розглянувши справу в межах доводів заяви, надавши правову оцінку доводам сторін у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх правових підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року по справі № 309/2022.

Керуючись ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст. 457, 459, 460, 461 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Ткаченка Костянтина Валерійовича в інтересах компанії GTS-ENGINEERING GmbH (Федеративна Республіка Німеччина) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року по справі №309/2022 залишити без задоволення.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 вересня 2023 року по справі №309/2022 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги.

Повне судове рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя-доповідач: