Справа №295/3687/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про повернення позовної заяви

27.03.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якомуз урахуванням уточнень просить зменшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до судового наказу Богунського районного суду м. Житомира №295/14084/20 від 15.12.2020 року та стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили; судовий наказ Богунського районного суду м. Житомира №295/14084/20 від 15.12.2020 року відкликати після набрання даним рішенням суду законно сили; судові витрати покласти пропорційно на сторони.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Підставою залишення позовної заяви без руху слугувало ряд недоліків: не зазначення позивачем всіх перелічених обов`язкових реквізитів, визначених статтею 175 ЦПК України, а саме: адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, несплата судового збору за подачу такої позовної заяви, некоректно викладеними та по суті незрозумілими позовними вимогами, незазначенням ціни позову, ненаданням суду будь-яких посилань на докази про те, що після досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_4 (тобто після 08.01.2024 року) ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на меншу дитину - ОСОБА_3 .

На виконання такої ухвали позивачами 26.03.2024 року подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просив зменшити розмір аліментів, які стягуються відповідно судового наказу Богунського районного суду м. Житомира №295/14084/20 від 15.12.2020 року та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили судовий наказ №295/14084/20 від 15.12.2020 року; судові витрати покласти пропорційно на сторони.

Таким чином, позивачем фактично усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 19.03.2024 року частково, лише в частині належного викладу позовних вимог.

Проте, у визначений судом строк позивачем не усунуто ряду інших недоліків, зазначених в ухвалі від 19.03.2024 року.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує, що п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», передбачає звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Проте, позивач звертається з вимогою про зменшення розміру стягнення аліментів, яка не передбачає звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, оскільки наявність недоліків, визначених в ухвалі суду від 19.03.2024 року перешкоджає відкриттю провадження у справі, позивачем не сплачено судовий збір у визначені судом строки, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2024 року.

Суддя Л.М. Чішман