Справа № 703/487/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Харченко М.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу №703/487/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

У визначений законом строк вона звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якої була заведена спадкова справа. Дружина померлого ОСОБА_5 у встановлений законом строк та спосіб подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Маючи намір оформити свої спадкові права на житловий будинок, позивач звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на нього, а також у зв`язку з тим, що не можливо зареєструвати право власності за спадкодавцем на означене нерухоме майно з огляду на різну нумерацію домоволодіння у наданих для реєстрації документах.

В зв`язку з цим ОСОБА_1 просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 08 лютого 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У підготовче засідання сторони не з`явились.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позов визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позов визнала у повному обсязі.

За таких обставин суд проводить підготовче засідання у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області помер ОСОБА_4 .

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 померлий доводився позивачу батьком, а відповідачам дідом по материнській лінії.

З повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори від 01 березня 2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини. На підставі поданої заяви була заведена спадкова справа №565/2017.

Окрім того, на момент смерті ОСОБА_4 з ним були зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання особи Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради від 05 січня 2023 року.

08 січня 2024 року завідувачем Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О. видано довідку про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 . Майно, право власності на яке набуте спадкодавцем за життя та яке підлягає державній реєстрації, зокрема, складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Ця довідка була видана з метою пред`явлення її для подальшої державної реєстрації права власності спадкодавця за процедурою, передбаченою п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127.

На підставі вказаної довідки позивач 23 січня 2024 року звернулась до виконавчого комітету Смілянської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 відмовлено позивачу у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявними розбіжностями у адресі об`єкта нерухомого майна.

У зв`язку з цим постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 06 лютого 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, що залишився після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення».

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції Українивід 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

Згідно зістаттею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно з п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим Наказом №91 від 24.06.2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

В ході розгляду справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради депутатів трудящихся №175 від 10 квітня 1975 року було вирішено виділити ОСОБА_4 земельну ділянку для індивідуального будівництва площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Цього ж дня було складено акт за участю ОСОБА_4 та геодезиста управління головного архітектора м. Сміла про виділення в натурі меж земельної ділянки площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 для будівництва одноповерхового індивідуального житлового будинку.

16 травня 1975 року між ОСОБА_4 та відділом комунального господарства виконкому Смілянської міськради депутатів трудящихся було підписано договір, за умовами якого ОСОБА_4 набув у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 .

17 травня 1975 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на виконання робіт по будівництву індивідуального житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

В подальшому було змінено нумерацію та житловому будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується повідомленням управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету Смілянської міської ради від 05 лютого 2024 року

06 квітня 1982 року на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 було виготовлено технічний паспорт. За даними технічного паспорту житловий будинок загальною площею 75,8 кв.м, житловою площею 53,3 кв.м. було збудовано у 1977 році. Окрім того, на території домоволодіння у 1977 році було збудовано прибудову до будинку, у 1979 році літню кухню-сарай, у 1981 році сарай-прибудову, у 1978 році погріб, вбиральню душ, криниця, огорожу.

17 грудня 1992 року на житловий будинок АДРЕСА_1 було виготовлено новий технічний паспорт. За даними цього паспорту житловий будинок має загальну площу 75,9 кв.м, житлову площу 53,0 кв.м. Відомості про надвірні споруди відповідають відомостям, що містились у попередньому технічному паспорті, та, окрім цього, містять інформацію про те, що на території вказаного домоволодіння у 1991 році було ще побудовано гараж.

З огляду на викладене вище, з урахуванням встановлених судом обставин справи та враховуючи особливості оформлення права власності на житлові, садові, дачні будинки та господарські будівлі, які побудовані до 05 серпня 1992 року, відповідно до наведених вище нормативних актів, суд вважає, що житловий будинко АДРЕСА_1 належав батьку позивачки та ввійшов до складу спадкової маси після його смерті.

Нормами статті 1217 ЦК України врегульовано, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (ч.1 ст. 1265 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З досліджених в ході розгляду справи документів вбачається, що позивачем є єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину. Інший спадкоємець першої черги ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини, про що подала до нотаріуса заяву відповідно змісту.

Оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у визначеному законом порядку, єдиним способом реалізації нею своїх спадкових прав є визнання права власності на це майно у судовому порядку.

З огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

При цьому, суд враховує, що відповідачі визнали позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 200,263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок (літ. А,а у технічному паспорті) загальною площею 75,9 кв.м., житловою площею 53 кв.м., а також надвірні споруди: літня кухня-сарай (літ. Бб), вбиральня (літ. У), душ (літ. Д), гараж (літ. Г), погріб (літ. В), колодязь (літ. К), огорожа (№1), замощення (І).

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 . РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 . РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя І.Я. Биченко