ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2024 року

м. Харків

справа № 621/1361/23

провадження № 22-ц/818/1014/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Яцини В.Б.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод «Енергостіл»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Енергостіл» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року у складі судді Філіп`євої В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації в зв`язку з порушенням строків виплати частини доходів.

В обґрунтування позову зазначено, що що з жовтня 2018 року позивач перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Завод «Енергостіл» на посаді слюсаря-ремонтника 6 розряду. 20 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 був укладений контракт про проходження служби в Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу строком на 3 роки. Позивач повідомив директора ТОВ «Завод «Енергостіл» про укладення контракту з наданням його копії відповідачеві. Відповідно до положень статті 119 КЗпП України, відповідач був зобов`язаний зберегти за позивачем місце роботи та посаду. В порушення вказаної норми відповідач не виплачував позивачеві середній заробіток, що стало підставою для звернення в лютому 2021 року до суду.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.06.2021 року по справі № 621/336/21 позивачеві було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21.03.2023 року рішення суду І інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким з відповідача ТОВ «Завод «Енергостіл» на користь позивача стягнуто за період з 30.12.2019 по 18.07.2022 року 385065,18 гривень середнього заробітку за час проходження військової служби за контрактом з відрахуванням зі стягнутих сум встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

11 квітня 2023 року відповідач на виконання рішення Полтавського апеляційного суду перерахував позивачеві суму середнього заробітку, що підтверджує наявність порушення відповідачем строків виплати середнього заробітку, який має регулярний дохід, а тому відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 140687,91 гривень.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "ЕНЕРГОСТІЛ" на користь ОСОБА_1 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з січня 2020 року по липень 2022 року в розмірі 140687,91 (сто сорок тисяч шістсот вісімдесят сім гривень 91 коп) гривень та на користь держави суму судового збору в розмірі 1406,88 (одна тисяча чотириста шість грн. 88 коп) гривень.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «Завод «Еергостіл» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи просив рішення змінити, та ухвалити нове яким стягнути з товариства 112610,41 грн.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивачем невірно зроблено розрахунок, з яким погодився суд першої інстанції. В розрахунку позивача не зазначено про утримання податків і обов`язкових платежів та не враховано щомісячний індекс споживчих цін.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині суми, яка підлягає стягненню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст.369ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_3 , виданого 05.12.1996 року Зміївським РВ УМВСУ в Харківській області (а.с.8-10).

Згідно Довідки №35 від 27.01.2022 року, сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_4 з 20.12.2019 року по теперішній час (а.с.11).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.06.2021 року у цивільній справі № 621/336/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Завод «Енергостіл» про стягнення середнього заробітку та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено позивачеві у задоволенні позовних вимог (а.с.61).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21.03.2023 року у справі № 621/336/21 з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Енергостіл» на користь позивача ОСОБА_1 за період з 30.12.2019 по 18.07.2022 року стягнуто 385065,18 гривень середнього заробітку за час проходження військової служби за контрактом з відрахуванням зі стягнутих сум встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів (а.с.36-39, а.с 62- 68).

Як вбачається з виписки по картковому рахунку АТКБ «CREDIT AGRICOLE», належному позивачеві ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його рахунок надійшла грошова сума в розмірі 309977,47 гривень. Джерело поповнення не зазначено (а.с.40).

Згідно положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо (стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати»).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо.

Таким чином, компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру.

Відповідно до пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Визначаючи суму такої компенсації, апеляційний суд перевіривши наданий позивачем розрахунок компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, з ним не погоджується.

Судом першої інстанції взято до уваги розрахунок наданий позивачем, який не відповідає вимогам ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

В апеляційній скарзі ТОВ «Завод Енергостіл» погодившись з висновками суду першої інстанції щодо обов`язку виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати не погодився з сумою, оскільки розрахунок позивача не відповідає вимогам закону та надали власний, з урахуванням утримання податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до розрахунку сума компенсації втрати частини доходів позивача за період з січня 2020 року по липень 2022 року з урахуванням утримання податків і обов`язкових платежів складає 112610,41 грн.

Таким чином, судова колегія бере до уваги доводи апеляційної скарги та наданий відповідачем розрахунок.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти перший, четвертий частини першої статті 376 ЦПК України).

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає зміні, в частині стягнутої суми. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та не переглядалось.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, перерозподіл судових витрат вирішується відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» .

Таким чином, з ТОВ «Завод Енергостіл» підлягає стягненню в дохід держави за розгляд справи в суду першої інстанції 1125,50 грн, та компенсації на їх користь за рахунок держави за розгляд апеляційної скарги 422,06 грн.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Енергостіл» - задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року в частині визначеного судом розміру стягнення змінити.

Стягнути з в Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "ЕНЕРГОСТІЛ", , - на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з січня 2020 року по липень 2022 року в розмірі 112610 (сто дванадцять тисяч шістсот десять) грн 41 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "ЕНЕРГОСТІЛ", , на користь держави суму судового збору в розмірі 1125 (одна тисяча сто двадцять п`ять) грн 50 коп.

Компенсувати за рахунок держави Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод "ЕНЕРГОСТІЛ", сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 422 (чотириста двадцять дві) грн 06 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 березня 2024 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина