Справа № 569/534/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник ТзОВ Фінфорс» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з неї суму боргу за кредитним договором № 1598314-А від 14.09.2021 р. в розмірі 51 064,00 грн. (із яких: 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 31 064,00 грн. - нараховані проценти), судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.09.2021 р. між ТзОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний кредитний договір 1598314-А. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит TOB «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 1406-1 від 14.06.2021 р.

Згідно з пунктом 2.6.1. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 20 000,00 грн. Відповідно до пункту 2.6.2. кредитного договору строк кредиту з 14.09.2021 по 13.10.2021 року включно. Згідно п.2.6.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.796% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 20 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. У встановлений термін 13.10.2021 р. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, але між первісним кредитором та відповідачем були укладені додаткові угоди № 1-2 якими строк кредитного договору було продовжено на 54 календарних днів зі стандартною процентною ставкою 1,99% за кожен день користування кредитними коштами. Окрім того, а також керуючись умовами зазначеного кредитного договору та умовами додаткової угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 06.11.2021 р. кредитний договір було автопролонговано, в зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 (двадцять) календарних днів, тобто до 26.12.2021 р. включно, а саме відповідно до п. 5.7. сторони погодили, що у випадку несплати Позичальником заборгованості за кредитом неоформления продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом - подовженим на наступних умовах:

5.7.1 Строк автопролонгації Договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту (або новою запланованою датою повернення кредиту у випадку оформлення продовження строку користування кредитом), і до спливу 20 (двадцяти) календарних днів включно.

5.7.2 В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 2.99%.

5.8. Сторони погодили, що угода на автопролонгацію Договору підписується Позичальником одночасно з підписанням цього Договору.

6.6. У разі застосування автопролонгації на суму кредиту (фактичний зачишок суму кредиту) позичальника нараховується підвищена процентна ставка, яка становить 2.99%, а за кожен день користування кредитом. Така підвищена процентна ставка нараховується починаючи з 1-го дня авто пролонгації та діє до дня, зазначеного у відповідній угоді як нова узгоджена сторонами запланована дата повернення кредиту, та/або оформлення позичальником продовження строку користування кредитом на умовах цього договору.

Пунктами 1.2-1.7 угоди до кредитного договору (автопролонгація), сторони узгодили, що в період автопролонгації позичальник сплачує кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 26.12.2021р. відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 20 000,00 грн. - тіло кредиту та 31 064,00 грн. - нараховані проценти.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх борових зобов`язань перед кредитором 12.01.2022 р. між ТОВ «СС ЛОУН» як клієнтом та ТзОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу №7. Згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Як вбачається з витягу з реєстру прав грошових вимог від 01.12.2023 р. ТОВ «СС ЛОУН» 12.01.2022 р, відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги за кредитним договором «1598314-А» від 14.09.2021 р. на загальну суму 51 064,00 грн.

Про відступлення ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «СС ЛОУН» повідомило позичальника шляхом направлення 12.01.2022 р. на електронну адресу позичальника електронного листа.

Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05 березня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, вимоги про стягнення з неї витрат на правничу допомогу просить вирішити на розсуд суду.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.09.2021 р. між ТзОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний кредитний договір 1598314-А. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит TOB «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 1406-1 від 14.06.2021 р.

Згідно з пунктом 2.6.1. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 20 000,00 грн. Відповідно до пункту 2.6.2. кредитного договору строк кредиту з 14.09.2021 по 13.10.2021 року включно. Згідно п.2.6.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.796% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Зазначене підтверджується копією договору, що міститься в матеріалах справи.

Як стверджує позивач та не спростовує відповідач, ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. У встановлений термін 13.10.2021 р. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, але між первісним кредитором та відповідачем були укладені додаткові угоди № 1-2 якими строк кредитного договору було продовжено на 54 календарних днів зі стандартною процентною ставкою 1,99% за кожен день користування кредитними коштами. Окрім того, а також керуючись умовами зазначеного кредитного договору та умовами додаткової угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 06.11.2021 р. кредитний договір було автопролонговано, в зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 (двадцять) календарних днів, тобто до 26.12.2021 р. включно, а саме відповідно до п. 5.7. сторони погодили, що у випадку несплати Позичальником заборгованості за кредитом неоформления продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом - подовженим на наступних умовах:

5.7.1 Строк автопролонгації Договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту (або новою запланованою датою повернення кредиту у випадку оформлення продовження строку користування кредитом), і до спливу 20 (двадцяти) календарних днів включно.

5.7.2 В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 2.99%.

Пунктами 1.2-1.7 угоди до кредитного договору (автопролонгація), сторони узгодили, що в період автопролонгації позичальник сплачує кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 26.12.2021р. відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 20 000,00 грн. - тіло кредиту та 31 064,00 грн. - нараховані проценти.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх борових зобов`язань перед кредитором 12.01.2022 р. між ТОВ «СС ЛОУН» як клієнтом та ТзОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу №7. Згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, що підтверджується копією даного договору.

Як вбачається з витягу з реєстру прав грошових вимог від 01.12.2023 р. ТОВ «СС ЛОУН» 12.01.2022 р, відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги за кредитним договором «1598314-А» від 14.09.2021 р. на загальну суму 51064,00 грн.

Про відступленням ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «СС ЛОУН» повідомило позичальника шляхом направлення 12.01.2022 р. на електронну адресу позичальника електронного листа.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач неналежно виконує взяті зобов"язання за укладеним договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, що понесена позивачем надано: копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1293092, що виданий «Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» та підтверджує надання правничої допомоги ТОВ «Фінфорс» відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 20 лютого 2023 року.

Відповідно до додатку до договору про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року, що датований 10 листопада 2023 року та укладений між АБ «Герман Гурський та партнери» (Виконавець) та ТОВ «Фінфорс» (Замовник) про те, що замовник доручає виконавцю стягнути з боржника ОСОБА_1 суму боргу за кредитни договором №1598314-А від 14.09.2021 року (суму кредиту, нарахованих процентів та неустойки) а також суму будь-яких витрат, що будуть понесені Замовником та/або Виконавцем і які є необхідними з метою стягнення Суми боргу з Боржника в примусовому порядку, для чого Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу.

Даним Додатком передбачений перелік послуг, що входять до складу правової (правничої) допомоги. Всього за договором позивачу Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» надано послуги з правничої допомоги на суму 7000 гривень.

Відповідно до копії платіжної інструкції№3823 від 30 листопада 2023 року ТОВ «Фінфорс» було сплачено АБ «Герман Гурський та партнери» 7000 гривень з призначенням платежу «оплата послуг адвоката по договору про надання правової допомоги б/н від 20.02.2023 року та додатку від 10.11.2023 ( ОСОБА_1 кд№1598314-А).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, від 12 січня 2022 року у справі № 918/548/21).

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги представника позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінфорс» судових витрат, що понесені на правничу допомогу. Розмір витрат, про стягнення яких просить заявник, на думку суду, є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому, зважаючи на те, що дана цивільна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, а отже є справою незначної складності, обсяг наявних у ній матеріалів є невеликим, підготовка документів у даній справі не потребувала значного часу та великого обсягу аналітичної роботи, розгляд справи проводився без участі представника позивача, а тому зменшення судом суми відшкодування витрат на правничу допомогу до 1500 гривень відповідатиме принципу розумності та реальності витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» суму боргу за кредитним договором № 1598314-А від 14.09.2021 р. в розмірі 51064 гривень, із яких: 20000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 31064,00 гривень - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла II, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2, .

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя