ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/514/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/8486/23 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

Секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року в частині стягнення судового збору у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

15.08.2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

03.01.2024 року представник АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі. Заява мотивована тим, що після подачі позову до суду, відповідачем заборгованість була погашена. На підставі п. 2 ст. 255 та ч. 3 ст. 142 ЦПК України представник позивача Мєшнік К.І. просить суд закрити провадження у справі та повернути сплачений АТ «Універсал Банк» судовий збір по даній справі.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року клопотання представника позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Прийнято відмову позивача - Акціонерного товариства «Універсал Банк» від позову.

Провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 грн., сплаченого згідно платіжного доручення № 9 від 21 липня 2023 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині стягнення судового збору ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року у справі за позовом Акціонерного Товарситва «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати в частині стягнення витрат судового збору, заяву представника позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. про стягнення судових витрат з відповідача залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при сплаті кредитної заборгованості в позасудовому порядку у розмірі 19378,83 грн., ОСОБА_2 сплатила на рахунок банку сплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 2684 грн. загальна сума 22062,83 грн.

Таким чином, скаржник вказує, що нею, 31.12.2023 року була сплачена заборгованість шляхом поповнення карткового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції при стягненні судового збору з ОСОБА_2 на користь банку не були досліджені платіжні документи на загальну суму 22063 грн., які підтверджують сплату заборгованості в розмірі 19378,83 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржувана ухвала відповідає вказаним вимогам.

При розгляді справи судом встановлено, що 15.08.2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

03.01.2024 року представник АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі. Заява мотивована тим, що після подачі позову до суду, відповідачем заборгованість була погашена. На підставі п. 2 ст. 255 та ч. 3 ст. 142 ЦПК України представник позивача Мєшнік К.І. просить суд закрити провадження у справі та повернути сплачений АТ «Універсал Банк» судовий збір по даній справі (а.с.55).

19.01.2024 року від ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява з додатками, згідно якої вбачається виконання боргового зобов`язання по справі № 712/8486/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.57).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України).

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у справі у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права звернення до суду за вирішенням цього спору.

З матеріалів справи вбачається, що заява представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшніком К.І. подана до суду першої інстанції про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, наслідки такої процесуальної дії представник позивача усвідомлював про що вказано ним у заяві.

Особи, які беруть участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи у заяві про відмову від позову та закриття провадження у справі, представник позивача просив суд у відповідності до ч. 3 ст. 142 ЦПК України стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.55).

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Предметом апеляційного розгляду у даній справі є судове рішення районного суду в частині, що стосується розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача, присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем відшкодовуються, внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі, представник позивача - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відмову від позову та закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що зникли підстави з приводу яких позивач змушений був звернутися до суду за захистом порушеного права. Фактичний зміст зазначеної заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, наявність заяви позивача про відмову від позову у зв`язку з задоволенням його відповідачем, заявлених вимог позивача про повернення сплаченого судового збору за подання позовної заяви, суд першої інстанції керуючись нормою ч. 3 ст. 142 ЦПК України дійшов до вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.

Що стосується доводів скаржника з приводу незаконності рішення суду в частині стягнення судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

Підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення передбачені ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

При розгляді апеляційної скарги, колегією суддів не було встановлено підстав для зміни чи скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року в частині стягнення судових витрат з підстав передбачених ст. 376 ЦПК України.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи нічим не підтверджено та не наведено підстав, визначених у ст. 376 ЦПК України, які б давали підстави скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Колегія суддів, звертає увагу, що в апеляційній скарзі скаржник фактично зазначає норми права, однак чітко не обґрунтовує у чому полягає помилка суду першої інстанції при застосуванні відповідної норми права, не обґрунтовує, як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

З поданих ОСОБА_4 доказів до суду про сплату кредитної заборгованості, зі сплатою судового збору у відшкодування позивачу за подачу позовної заяви, а саме з квитанції від 31.12.2023 року вбачається призначення платежу «закриття кредиту» на суму 22 050 грн.(а.с.61). Тобто, з наданої відповідачем квитанції, суду неможливо встановити чи дійсно переплачена сума відноситься до сплати відповідачем судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Той факт, що скаржником при сплаті кредитної заборгованості було переплачено суму коштів у розмірі 2684 грн. не дає підстав суду відмовити позивачу у компенсації судових витрат за подачу позовної заяви, оскільки порядок компенсації понесених судових витрат позивачем відповідно до обставин справи встановлений ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Добровільний порядок сплати судового збору на користь сторони ЦПК не передбачає, відмови від компенсації витрат стосовно судового збору за подачу позовної зави від позивача до суду не надходило.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року в частині стягнення судового збору без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року без змін, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 141, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді