УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 2-242/2009 (№ 22-ц-3035/09)

провадження № 61-7351ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-производственный центр «Даника-плюс» до Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів про право власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків, а саме запропоновано надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій необхідно зазначити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи,

їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга

з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, та конкретизувати, які саме судові рішення ним оскаржуються в касаційному порядку.

До уточненої редакції касаційної скарги необхідно було додати: копії скарги

та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

26 червня 2023 року ОСОБА_1 направив до Верховного Суду клопотання

про поновлення строку на касаційне оскарження та пояснення, у яких просив продовжити йому строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано уточнити, які саме рішення (якого саме суду та від якої саме дати) ним оскаржуються у касаційному порядку, зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

У липні 2023 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, до яких заявником додано уточнену редакцію касаційної скарги

та її копії, відповідно до кількості учасників справи, на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 06 червня 2006 року в справі № 2-228/2006 та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року у справі

№ 22-ц-3035/09.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано подати нове клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень

із наведенням підстав для його поновлення та подання відповідних доказів,

які будуть підтверджувати ці обставини, зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , через систему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із уточненою редакцією касаційної скарги.

В уточненій касаційній скарзі заявник просив скасувати рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 06 червня 2006 року (справа № 2-228/2006) та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року (справа № 22-ц-3035/09).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 06 червня 2006 року (справа № 2-228/2006) було скасовано ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2006 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому зі змісту вказаного судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що ТОВ «Научно-производственный центр «Даника-плюс» звернулося до суду із позовом до Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів про право власності на землю у серпні 2005 року.

Разом із тим, зі змісту оскаржуваної ухвали Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року (справа № 22-ц-3035/09), яка додана до матеріалів касаційної скарги вбачається, що судом апеляційної інстанції переглядалося рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року, яке ухвалено у справі № 2-242/2009, позов в якій подано ТОВ «Научно-производственный центр «Даника-плюс» 13 березня 2009 року.

Вказаним рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року задоволено позов ТОВ « Научно-Производственній центр «Даника Плюс» до Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів про право власності на землю.

Визнано недійсними та такими, що підлягають скасуванню, державні акти

на право власності на земельні ділянки: серії ХР № 072724, серії ХР № 072728, серії ХР № 072729, серії ХР № 072732, серії ХР № 072727, серії ХР № 072733, видані 26 липня 2004 року на підставі рішення ХІ сесії ХХІV скликання Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 24 червня 2004 року, на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Оскільки з доданих до матеріалів касаційного провадження неможливо було встановити на які саме судові рішення ОСОБА_1 подає касаційну скаргу, ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2023 року заявнику повторно продовжено строк для усунення недоліків та запропоновано уточнити, які саме рішення (якого саме суду та від якої саме дати) та у якій саме справі (із зазначенням правильного номеру справи) він просить переглянути у касаційному порядку.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги.

В уточненій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року (справа № 2-242/2009) та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 червня

2009 року (справа № 22-ц-3035/2009) у справі за позовом Товариства

з обмеженою відповідальністю «Научно-производственный центр «Даника-плюс»

до Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів про право власності на землю.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги та запропоновано з метою усунення недоліків касаційної скарги та подання нового клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року (справа № 2-242/2009) та ухвали апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року (справа

№ 22-ц-3035/2009) заявнику необхідно вказати та довести існуванням не будь-яких обставин, які суд може оцінити як поважні, чи не поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, а саме обставин, визначених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, зокрема: факту не повідомлення про розгляд справи або не залучення до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або обґрунтувати існування обставин непереборної сили та підтвердити правильність свого прізвища, про що зазначити в уточненій редакції касаційної скарги, разом з її копіями, для всіх сторін у справі, та у заяві (клопотанні) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року (справа № 2-242/2009) та ухвали апеляційного суду Харківської області від 25 червня

2009 року (справа № 22-ц-3035/2009).

11 та 18 грудня 2023 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена редакція касаційної скарги, разом з її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у якій ОСОБА_1 просить поновити йому строк на касаційне оскарження рішення Вовчанського районного суду Харківської області

від 08 квітня 2009 року (справа № 2-242/2009) та ухвали апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року (справа № 22-ц-3035/2009).

Уточнена редакція касаційної скарги, разом з її копіями, відповідно до кількості учасників справи, яка підписана особисто ОСОБА_1 08 грудня 2023 року,

є однаковими за змістом, однак надійшли до суду у різних конвертах

та зареєстровані у системі Верховного Суду 11 грудня та 18 грудня 2023 року.

В уточненій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 , як на підставу непереборної сили на касаційне оскарження рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року (справа № 2-242/2009) та ухвали апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року (справа № 22-ц-3035/2009), зазначає, що пропустив строк з поважної причини, оскільки його фінансове становище,

як тоді, так і тепер не дозволяє йому сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 додав до уточненої редакції касаційної скарги копію довідки з Управляння ПФУ Київське об`єднане управління ПФУ м. Харкова, з якої вбачається, що з січня 2015 року до листопада 2023 року ОСОБА_1 отримує пенсію, і його дохід за вказаний період становить

396 009,39 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надати документи,

що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі,

або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 надіслав клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Вказане клопотання мотивоване тим, що його скрутний майновий стан

не дозволяє йому сплатити судовий збір повністю або частково, оскільки його розмір перевищує 5 % його річного доходу за попередній календарний рік. Крім того, заявник звертає увагу суду, на свій поважний вік та розмір його пенсії.

На підтвердження вказаного до уточненої редакції касаційної скарги від 18 грудня 2023 року додав довідку з Головного управління Пенсійного фонду України

в Харківській області, з якої вбачається, що річний дохід ОСОБА_1

за попередній 2022 рік складав 67 525,92 грн.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом,

але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених

у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи,

або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої

чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати

на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод, прецедентну практику Європейського суду

з прав людини, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу

до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору

за подання та розгляд його касаційної скарги.

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення

його від сплати судового збору підлягає задоволенню.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін

до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із вимогами частини першої статті 325 ЦПК України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення апеляційного суду), касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суд.

Згідно з пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін

до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, у пункті 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція), якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі

№ 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Оскаржувана ухвала апеляційного суду Харківської області набрала законної сили 25 червня 2009 року.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України (тут і далі по тексту

в редакції Кодексу на час подання касаційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою

про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Касаційну скаргу на рішення Вовчанського районного суду Харківської області

від 08 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 25 червня 2009 року ОСОБА_1 подано у травні 2023 року, тобто після спливу більш ніж тринадцять років з дня набрання законної сили оскарженим судовим рішенням.

В уточненій редакції касаційної скарги заявник зазначає, що він був відсутній

під час ухвалення рішення суду першої інстанції, яке стосувалося його прав

та інтересів, та не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Проте такі твердження спростовуються викладеними в оскаржуваних судових рішеннях обставинами справи.

У рішенні Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року зазначено, що відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні, який діє від свого імені та за дорученням від імені інших відповідачів, позов не визнав.

З ухвали Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року вбачається, що апеляційним судом розглядалася апеляційна скарга

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 рокую

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 знав про розгляд справи як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, скористався разом з іншими відповідачами правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виняток із загального правила статті 127 ЦПК України викладено в частині третій статті 394 ЦПК України, відповідно до якої незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє

у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що у разі пропуску строку на касаційне оскарження у межах одного року він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання учасника справи та за умови доведеності наявності поважних причин такого пропуску.

Зі спливом річного строку особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, оскільки такий строк

є присічним, за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Отже, при поданні касаційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення такий строк може бути поновлений лише у разі доведення існування виключних обставин, визначених

у пунктах 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України.

Отже, з від 25 червня 2009 року почався перебіг строку, встановленого для оскарження вказаного судового рішення в касаційному порядку. Тобто останнім днем для подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2009 року було 25 серпня 2009 року (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення апеляційного суду). Після цього вказаний процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Положення ЦПК України дозволяють поновити пропущений більше, ніж на рік строк на касаційне оскарження лише за наявності виключних обставин, а саме: неповідомлення про розгляд справи особи, яка подає касаційну скаргу, або незалучення такої особи до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; виникнення обставин непереборної сили.

Таким чином, ОСОБА_1 не є особою, яка не була повідомлена про розгляд справи, тому підстави для поновлення строку, визначені пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, відсутні.

Доводи уточненої редакції касаційної скарги ОСОБА_1 , про те, що він пропустив строк на касаційне оскарження рішень судів попередніх інстанції

з поважної причини, оскільки його фінансове становище, як тоді, так і тепер

не дозволяє йому сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги

не є обставинами непереборної сили, оскільки законодавство України,

як і на момент постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали (червень 2009 року) та і на теперішній час, передбачає можливість звільнення сторони

від сплати судового збору за подачу скарги на рішення судів попередніх інстанцій.

Аналізуючи обставини, наведені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, на предмет наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд виходить з такого.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані

на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

При цьому процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності,

а учасники судового провадження повинні мати право розраховувати

на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх -

не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення ЄСПЛ

у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип

res judicata.

За таких обставин, оскільки на момент подачі касаційної скарги в травні 2023 року пройшло понад тринадцять років з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду Харківської області, наявність обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, ОСОБА_1 не доведено, а судом не встановлено, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 25 червня 2009 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 25 червня 2009 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-производственный центр «Даника-плюс»

до Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів про право власності на землю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська