справа № 619/5575/23
провадження № 2/619/203/24
РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіЖорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.

Справа № 619/5575/23

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції;

відповідач: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку загального позовного провадження позовпро зняття арешту.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, яке належить йому та його матері, ОСОБА_2 , на праві приватної власності, а саме: арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено постановою Б/Н від 23.09.2002 відділом державної виконавчої служби.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що йому, ОСОБА_1 , на праві приватної власності в 1/3 частині належить

квартира, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , а інша частина квартири належить його матері ОСОБА_2 в 2/3 частині на підставі витягу з Державного реєстру речових прав. Нещодавно позивач дізнався, що на вищевказану квартиру накладено арешт. Арешт накладався на майно його батька, ОСОБА_3 , однак чому було накладено арешт на квартиру, яка йому вже на той час не належала, не зрозуміло. Згідно актуальної інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вищевказане майно накладено арешт. Номер запису про обтяжень: 5457146, зареєстровано: 09.08.2007 15:24:41 за №5457146, реєстратором: Дергачівська державна нотаріальна контора, 62300, Харківська область, Харківський район, смт Вільшани, вул. Центральна, 6.4, підстава обтяження: постанова, Б/Н, 23.09.2002 Відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис, архівний номер: 3732218НАRKОV102, архівна дата 01.01.1997, дата виникнення: 21.10.2002, № реєстра: 133. внутр.№ЕD01942222ЕЕ4В267939.Однак, з яких підстав накладений арешт на майно його батька, яке йому не належить не зрозуміло, чим порушено його право.

Ухвалою від 17.11.2023 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, ухвалою від 14.12.2023 закрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

В.о. начальника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 338640587 від 11.07.2023 року), ОСОБА_1 , на праві приватної власності в 1/3 частині належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу: 338642512 від 11.07.2023 року), ОСОБА_2 на праві приватної власності в 2/3 частині належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно актуальної інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вищевказане майно накладено арешт. Номер запису про обтяжень: 5457146, зареєстровано: 09.08.2007 15:24:41 за №5457146, реєстратором: Дергачівська державна нотаріальна контора, 62300, Харківська область, Харківський район, смт Вільшани, вул. Центральна, 6.4, підстава обтяження: постанова, Б/Н, 23.09.2002 Відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис, архівний номер: 3732218НАRKОV102, архівна дата 01.01.1997, дата виникнення: 21.10.2002, № реєстра: 133. внутр.№ЕD01942222ЕЕ4В267939.

За п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, серед іншого, у разі смерті боржника. Наслідками закінчення виконавчого провадження за частиною 1 ст.40 даного Закону є зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, та скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Вимоги позивача зумовлені реалізацією його спадкових прав на арештоване майно, та відповідно мають розглядатися за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року та є обов`язковою для суду.

Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних Свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1, ч.2 ст.321 ЦК України).

Відповідно до ч.2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено постановою Б/Н від 23.09.2002 відділом державної виконавчої служби.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, віл. Садова, буд. 10, ;

третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О. М. Жорняк