Справа № 143/1162/23
19.03.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позов мотивований тим, що 17.05.2023 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1207-1356, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідачка була попередньо ознайомлена.
На виконання вимог Договору кредитодавцем позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2201 для підписання Кредитного договору № 1207-1356 від 17.05.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів.
Відповідно до умов Договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування.
Кредитодавець відповідно до умов кредитного договору направив позичальникові вимогу про усунення порушень умов кредитного договору № 1207-1356 від 17.05.2023 щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована позичальником, порушення не усунуто.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором та на підставі ст.ст. 11, 13, 15, 16, 509, 525, 526, 543, 549, 550, 554, 572, 583, 585, 589, 590, 610-612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1-3, 12-14, 21 ЗУ «Про споживче кредитування» позивач просив суд стягнути із відповідачки кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 18.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив (а.с. 44, 45).
Відзив мотивований тим, що відповідачка не отримувала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» оригіналу кредитного договору та не була ознайомлена з його змістом, що свідчить про відсутність погодження умов договору між позивачем та відповідачем, в тому числі щодо розміру процентної ставки за користування кредитом. Жодних належних доказів про перерахування ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» грошових коштів на рахунок відповідача та їх суму позовна заява не містить, а додана до неї довідка про перерахування грошових коштів відповідачу не є належним доказом по справі, так як створена позивачем у власних інтересах та не є офіційним документом, який може підтверджувати операцію з перерахування грошових коштів.
Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості по суті просто фіксує суму боргу за тілом кредиту та суму боргу за процентами, без розрахунку заборгованості за конкретний період кредитування з використанням процентної ставки та кількості днів користування кредитом.
Вважає, що в такому вигляді наданий розрахунок боргу не може слугувати доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором, зроблений позивачем, не може підтверджувати наявність заборгованості, так як є документом, створеним позивачем в своїх інтересах.
Тому вважає, що позивачем не надано доказів надання відповідачу грошових коштів з підтвердженням розміру наданих у кредит (позику) грошових коштів за кредитним договором № 1207-1356 від 17.05.2023, враховуючи відсутність детального розрахунку заборгованості та законодавчу заборону покладення на боржника відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, вимоги про стягнення тіла кредиту та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами задоволенню не підлягають (а.с. 51-66).
02.02.2024 судом ухвалено подальший розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 67, 68).
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій до суду позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, а також зазначає про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про відсутність заперечення щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 5).
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності не подала (а.с. 73).
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Так судом установлено, що 17.05.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1207-1356.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 п. 2 Договору Кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому договором.
Згідно із п.п. 2.3 п. 2 Договору для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку:
Дата видачі кредитуОстанній календарний день першого базового періодуСума кредиту Нараховані проценти за користування кредитомРазом до сплати
Згідно з п.п. 2.4 п. 2 Договору мета отримання Кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії: для задоволення особистих потреб Позичальника.
Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 Договору договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно п.п. 3.10 п. 3 Договору укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію».сторони підтверджують, що договір, укладкений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору та Правил.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен календарний день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою ставкою) (п.п. 4.6 п. 4 Договору).
Згідно з п.п. 4.8. п. 4 Договору строк кредитування, тобто строк на який надається Кредит Позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 11.03.2023.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів) (п.п. 4.9 п. 4 Договору).
Відповідно до п.п. 4.10 п. 4 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 180000 грн. 00 коп. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 162000 грн. 00 коп.
Згідно із п.п 8.5 п. 8 Договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеногоп. 4.8 даного договору.
Відповідно до п.п. 8.6 п. 8 Договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом, Кредитодавець має право розірвати цей Договір за своєї ініціативою, проінформувавши про це Позичальника письмово за 30 (тридцять) календарних днів.
-договором про відкриття кредитної лінії № 1207-1356 від 17.05.2023, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2201 (а.с. 9-14);
- таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1207-1356 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного Банку України (а.с. 26);
Разом з тим, представник відповідачки - адвокат Жупинський М.А., який діє в її інтересах, у відзиві на позовну заяву вказав, що у зв`язку з тим, що відповідачка не отримувала оригіналу кредитного договору, то не була ознайомлена з його змістом, що свідчить про відсутність погодження умов догоговору, в тому числі щодо розміру процентної ставки за користування кредитом.
Проте, суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідачки, оскільки з наданого до суду представником позивача договору про відкриття кредитної лінії № 1207-1356 від 17.05.2023 вбачається, що він укладений в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2201, містить її анкетні та паспортні дані, а також номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_1 (а.с. 9-14). Разом з тим, позивачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2201 до укладення вказаного договору було підписано паспорт споживчого кредиту, чим відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с. 24-25).
Також сторона відповідачки не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача. При цьому представник відповідачки стверджує, що такий розрахунок - це відображення односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.
Проте, суд також не погоджується з такими доводами та відхиляє їх у зв`язку з нижченаведеним.
Чинним законодавством не визначено обов`язкову форму розрахунку, а отже позивачем надано до суду разом з позовною заявою розрахунок заборгованості, який зроблений відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням усіх коштів, які надійшли на погашення заборгованості по цьому договору. У свою чергу зворотного відповідачем не доведено, свого контррозрахунку заборгованості не надано.
Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що розрахунок ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не відповідає дійсності та є неналежним доказом, враховуючи також і те, що стороною відповідача не було надано доказів протилежного.
Щодо звільнення відповідачки від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, то з наданої представником позивача довідки про укладений договір у період з 17.05.2023 по 16.11.2023 штрафи та комісії не нараховувались (а.с. 33, 34).
Також суд приходить до висновку, що позивачем було дотримано порядок повідомлення ОСОБА_1 про вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що останньою у відзиві також не було спростовано.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно із п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 вищевказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, так якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей Кредитного договору № 1207-1356 від 17.05.2023, його було укладено в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2201, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 9-14).
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, основний вид діяльності - 64.92 (інші види кредитування) (а.с. 36).
Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 17.05.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 1207-1356 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідачка у передбачений договором строк тіло кредиту не повернула, відсотки за його користування не сплатила.
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Частинами 1, 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом частин 1, 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.
При цьому відповідачкою вказаний розрахунок жодними доказами не спростований, суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості, які б, у свою чергу, мали противагу розрахункам позивача.
Також відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання умов договору.
Отже доказів, які б спростовували правильність наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1207-1356 від 17.05.2023 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов.
Також розмір нарахованих відсотків узгоджений сторонами при укладанні вказаного кредитного договору, від якого відповідачка могла відмовитись протягом 14 днів з дати такого укладання.
Зважаючи на вищевикладене, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачкою грошові кошти отримані, але в порядку та на умовах договору не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно із платіжною інструкцією від 05.12.2023 № 46 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» в розмірі 2147 грн. 20 коп. (а.с. 40).
Таким чином із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп., сплачений останнім при поданні позову.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1207-1356 від 17.05.2023 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. сплаченого за подання позовної заяви судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 22.03.2024.

Суддя