Справа № 570/5557/23
Номер провадження 2/570/208/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Коханої О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області 19.10.2023 р. із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від всіх заробітків (доходу) відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.01.2002 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Рівненського районного суду від 22.06.2018 р. розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20.01.2017 р. стягнуто з відповідача аліменти з моменту подання позовної заяви.

У зв`язку з досягненням донькою ОСОБА_5 повноліття, нарахування аліментів на старшу доньку припинилося.

30.08.2023 р. згідно наказу старша донька №459 була зарахована студентом 1 курсу денної форми здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти факультету дизайну Київського національного університету технологій та дизайну за спеціальністю «Дизайн», Закінчення терміну навчання 31.12.2024 р., про що свідчить договір про навчання від 03.08.2023 р. та довідка №459 від 12.10.2023 р.

Повнолітня донька проживає в Києві, відповідач добровільно не надає доньці матеріальної допомоги, що є підставою для звернення позивачки до суду.

Наводить положення ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 199, ч.ч. 1, 2 ст. 200, СК України, п.п.1,2 ч.1 ст. 3, ч.2 ст.3 Європейської Конвенції про права дитини, ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та Протоколи до неї та вказує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, де отримує постійний дохід, на утриманні інших осіб не має, тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачкою.

Ухвалою суду від 13.11.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників.

Ухвалою суду від 08.01.2014 р. задоволено клопотання представник відповідача та витребувано докази.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки підтримала, однак у судових дебатах вказала, що просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/5 від його доходу (заробітку). Пояснює, що дійсно до липня 2023 року вона отримувала аліменти на двох дітей у розмірі 1/7 від заробітку (доходу) відповідача, що складало близько 3000 грн., незважаючи на досягнення старшою донькою ОСОБА_5 у 2020 році повноліття. З червня 2023 р. вона вже почала отримувати, близько 1600 - 1800 грн. аліментів, тому вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Пояснює, що вона працює в Спеціальній школі №1 в смт. Клевань Рівненської обласної ради на посаді вчителя, її заробіток складає зазвичай близько 10 000 грн., на даний час вона має додаткові години, тому отримує більше 12 000 грн., однак це тимчасово. Інших утриманців, крім дітей, немає. Має у власності частину подарованої її бабусею будинку, в якому зареєстрована та проживає. Рухомого майна у її власності не має. Пояснює, що за перший рік навчання доньки вона самостійно сплатила близько 22 000 грн. та за проживання ОСОБА_5 у гуртожитку - 10 000 грн. Пояснила, що відповідач має статус учасника бойових дій та у зв`язку з цим з 2020 року донька ОСОБА_5 навчається на бюджетній формі навчання, за навчання та проживання в гуртожитку не платить, отримує стипендію близько 1100 грн. У цьому році вона продовжує навчання на здобуття магістра та буде навчатися до лютого 2025 р. Відповідач має автомобіль, точно марки вказати не може, можливо «Жигулі», який вони придбали у шлюбі і він його забрав собі. Відповідач проживає разом зі своєю матір`ю, яка працює, та сестрою у трикімнатній квартирі, та не несе жодних витрат на проживання.

Представник відповідача адвокат Кохана О.О. у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/14 частини від його доходу на утримання доньки ОСОБА_5 - та буде стягуватися так, як за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20.01.2017 р. у справі №570/4893/16-ц на обох дітей 1/7 частина від доходу відповідача, що буде відповідати принципу рівності обов`язку батьків утримувати свою повнолітню доньку, яка завдяки пільгам відповідача як учасника бойових дій, отримує стипендію, за проживання витрат не несе, а з відповідача стягуються аліменти за попереднім рішенням суду на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач у власності рухомого та нерухомого майна не має, проживає разом з матір`ю. Його місячний дохід в середньому складає 30 000 грн. - 37 000 грн., ця сума коливається. Крім того, вказує, що аліменти за рішенням суду стягувалися на обох дітей відповідача навіть після того як донька ОСОБА_5 досягла повноліття. На її адвокатський запит до Рівненського ВДВС у Рівненському району Рівненської області щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 за період з 21.10.2016 р. по даний час у межах в/п згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20.01.2017 р. (справа №570/4893/16-ц) до цього часу відповідь не надійшла.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується засвідченою позивачкою копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 . ОСОБА_5 проживає та зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 є також батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується засвідченою позивачкою копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , яка проживає та зареєстрована з позивачкою (талон реєстрації за місцем проживання), що відповідачем не оспорюється.

20.01.2017 р. Рівненський районний суд Рівненської області у справі №570/4893/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/7 частини від усіх видів заробітку (доходів) до досягнення старшою дитиною повноліття - на двох дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24.10.2016 р., і до повноліття дітей. Рішення суду набрало законної сили 15.02.2017 р.

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заступника начальника Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області А. Гуменюка №19904 від 11.03.2024 р., заборгованість по аліментах, нараховувалася державним виконавцем згідно ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та станом на 01.03.2024 відсутня.

22.06.2018 р. Рівненський районний суд Рівненської області у справі №570/628/18 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 ухвалив рішення про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 24.07.2018 р.

Відповідно до п. 4 Договору про навчання №5387220 від 03.08.2019 р., укладеного між позивачкою ОСОБА_1 та Київським національним університетом технологій та дизайну, ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, загальна вартість освітньої послуги становить 88000 грн. Замовник вносить плату кожного семестру. Однак як пояснила у судовому засіданні позивачка, вона сплатила кошти лише за перший рік навчання доньки, а у подальшому у зв`язку із наявністю пільг у відповідача як учасника бойових дій, донька навчається безкоштовно, отримує стипндію, так само у зв`язку із вказаною обставиною безкоштовно проживає у гуртожитку.

Як убачається із засвідченої позивачкою копії Довідки про доходи, виданої за місцем роботи позивачки ОСОБА_1 - Спеціальна школа №1 в смт. Клевань Рівненської обласної ради, сума доходу позивачки за період вересень 2023 р. становить 12759,33 грн.

Як убачається з довідки №479, виданої Київським національним університетом технологій та дизайну ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти факультету дизайну Київського національного університету технологій та дизайну. Закінчує університет 31.12.2024 р. Наказ на зарахування №459 від 30.08.2023 р.

Як убачається із засвідченої представником відповідача - адвокатом Коханою О.О. копії Довідки, виданої відповідачу ОСОБА_2 , що він працює в ПрАТ «Вераллія Україна» з 13.03.2022 р., на даний час займає посаду налагоджувальник склоробних автоматів і напівавтоматів. За період з 01.01.2017 р. по 30.11.2023 р. йому нараховано дохід у сумі 2 472 516,69 грн. Сума утримань 773 983,84 грн. Всього до виплати 1 698 532,85 грн.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з приписами статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному позові ОСОБА_1 , покликаючись на положення ст.ст. 199, 200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття і навчається, у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, у судових дебатах позивачка просила суд стягнути з відповідача 1/5 частину від доходу відповідача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937 св 21) вказано, що «Колегія суддів наголошує на тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання, до чого зводилися основні доводи апеляційної скарги відповідача.

Такий виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зроблені судом першої інстанції висновки по суті вирішення спору узгоджуються з вищевказаними правовими позиціями Верховного Суду. При цьому судова практика у цій категорії справ є сталою. Отже, безпідставними є посилання апеляційного суду на відсутність у матеріалах справи доказів того, що навчання за рахунок бюджету не забезпечує життєво необхідних мінімальних потреб, оскільки форма навчання не має правового значення при вирішенні цього спору.

Крім того, нормами СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина».

Отже, відповідач як батько зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання, оскільки він спроможний надавати таку допомогу та повинен сплачувати аліменти.

Разом з цим, ОСОБА_1 жодним чином не доводить розмір витрат пов`язаних із навчанням повнолітньої доньки, їх понесення з урахуванням отримуваної ОСОБА_3 стипендії, необхідності стягнення аліментів у заявленому розмірі доходів ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим, суд бере до уваги середньомісячний розмір доходу відповідача за останні шість місяців з червня 2023 р. по листопад 2023 р. відповідно до Довідки №140 від 27.12.2023 р., та визначений у статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме працездатних осіб, також суд враховує розмір аліментів, що утримуються з відповідача на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сімейний стан відповідача, а також недоведеність позивачем необхідності стягнення аліментів у розмірі доходів ОСОБА_2 , суд вважає обґрунтованими до стягнення аліменти у розмірі 1/7 частини від усіх доходів відповідача.

Отже, з урахуванням вищевказаних обставин та обопільного обов`язку батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років та можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки частково та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/7 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 19.10.2023 р. і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, у залежності з тим, яка з цих подій настане першою.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, суд вважає неправомірним стягувати з відповідача судовий збір, оскільки як позивач так і представник відповідача вказали про наявність у ОСОБА_2 статусу учасника бойових дій, тому відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 "Про судовий збір", він звільнений від його сплати.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/7 частки від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 19.10.2023 р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, у залежності з тим, яка з цих подій настане першою.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судовий збір пов`язаний із розглядом справи покласти за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 28.03.2002 р., РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія паспорту громадянина України НОМЕР_5 , виданий 17.02.1997 р. Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення виготовлено 18.03.2024 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.