УХВАЛА

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 484/5407/19

провадження № 61-1986ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Порхуном Віталієм Михайловичем, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, розподіл майна та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, розподіл майна (справа № 484/5407/19).

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю (справа № 484/746/20).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 484/5407/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, розподіл майна з цивільною справою № 484/746/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Присвоєно об`єднаному провадженню спільний єдиний унікальний номер справи № 484/5407/19.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року до 30 серпня 2019 року однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07 вересня 2019 року щодо відчуження відкритої стоянки для автомашин, нежитлової будівлі та земельної ділянки, кадастровий номер :06:024:0140, розташованих на АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07 вересня 2019 року щодо відчуження комплексу нежитлових будівель та земельної ділянки, кадастровий номер :06:024:0020, розташованих на АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Здійснено поділ спільного майна набутого під час сумісного проживання однією сім`єю сторін.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку комплексу нежитлових будівель та земельної ділянки, кадастровий номер :06:024:0020, розташованих на АДРЕСА_1 ; на 1/2 частку відкритої стоянки для автомашин, нежитлової будівлі та земельної ділянки, кадастровий номер :06:024:0140, розташованих на АДРЕСА_1 ; на 1/2 частку житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами та земельної ділянки, кадастровий номер :06:031:0005, що знаходяться на АДРЕСА_2 ; на 35/1000 ідеальних часток нежитлового приміщення - магазину, що знаходиться на АДРЕСА_2 у вбудованій частині магазину під п`ятиповерховим житловим будинком загальною площею 49,20 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 1/2 частку комплексу нежитлових будівель та земельної ділянки, кадастровий номер :06:024:0020, розташованих на АДРЕСА_1 ; на 1/2 частку відкритої стоянки для автомашин, нежитлової будівлі та земельної ділянки, кадастровий номер :06:024:0140, розташованих на АДРЕСА_1 ; на 1/2 частку житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, та земельної ділянки, кадастровий номер :06:031:0005, що знаходяться на АДРЕСА_2 ; на 35/1000 ідеальних часток нежитлового приміщення - магазину, що знаходиться на АДРЕСА_2 у вбудованій частині магазину під п`ятиповерховим житловим будинком загальною площею 49,20 кв. м.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію половини вартості відчуженого спільного майна у розмірі 2 711 142,00 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року в частині розподілу спільного сумісного майна змінено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на: комплекс нежитлових будівель, загальною площею 49,5 кв. м, розташований на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер :06:024:0020, площею 0,2224 га, що розташована на АДРЕСА_1 ; відкриту стоянку для автомашин, нежитлову будівлю, загальною площею 13,0 кв. м, розташовану на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер :06:024:0140, площею 0,3 га, розташовану на АДРЕСА_1 ; 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0887 га, з кадастровим номером :06:031:0005, що знаходиться на АДРЕСА_2 .

Залишено у власності ОСОБА_1 : 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_2 ; 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0887 га, з кадастровим номером :06:031:0005, що знаходиться на АДРЕСА_2 ; 7/100 ідеальних часток нежитлового приміщення - магазину, розташованого на АДРЕСА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 391 142 грн грошової компенсації за відхилення від рівності часток у спільній сумісній власності.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У січні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Порхуном В. М., на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2024 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Порхуном В. М., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 лютого 2024 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року, постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2024 року в частині скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, а позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц та постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2018 року у справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц, від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19, від 17 січня 2024 року у справі № 759/14906/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначає постанову Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, в якій, на її думку, викладено висновки про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не були враховані судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

Проте, суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що посилання у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду України, у якій, на її думку, викладено висновки про застосування норми права у подібних правовідносинах (а не Верховного Суду) не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Порхуном В. М., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, розподіл майна та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Порхуном Віталієм Михайловичем, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2024 року.

Витребувати з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цивільну справу № 484/5407/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 квітня 2024 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник