Справа № 275/336/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа трудової книжки. В обґрунтування заяви вказав, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки є потерпілим від аварії на ЧАЕС 3 категорії. Однак отримав відмову в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначає, що в трудовій книжці зазначено запис дати народження 1 мая 1969, що не відповідає паспортним даним заявника в яких вказано 10.05.1969. Тому весь стаж згідно трудової книжки НОМЕР_1 не взято до уваги. Внести виправлення до вказаного документу немає можливості. Враховуючи вказане, заявник просить суд встановити юридичний факт належності йому трудової книжки НОМЕР_1 від 08.10.1991.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання не з`явився, повідомлені належним чином.

На підставі ст. 211, 223 ЦПК України, суд розглядає справу без участі осіб, що не з`явились та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, з ухваленням рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Листом Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.02.2024 №0600-02212-8/14416 повідомлено заявника про не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 08.10.1991, оскільки на титульній сторінці запис дати народження заявника «1 мая 1969» не відповідає даті народження в паспорті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.9-10).

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 запис дати народження заявника «1 мая 1969» на титульній сторінці зазначена невірно (а.с.4).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 04.01.1993 ОСОБА_1 є потерпілим від аварії на ЧАЕС 3 категорії (а.с. 8).

Згідно архівної довідки Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області № 07-45/03/У-418 від 27.09.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно був зареєстрований та постійно проживав в с.Базар Народицького району Житомирської області на момент аварії на ЧАЕС (а.с. 3).

Таким чином, помилка в написанні дати народження заявника у правовстановлюючому документі, який підтверджує страховий стаж, порушує його права, оскільки не дає змоги підтвердити зазначений страховий стаж і, відповідно, впливає на реалізацію права на пенсійне забезпечення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВС України 01.07.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів уній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документ, що підтверджує страховий стаж, який є підставою для призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника

Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про і народження.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З досліджених доказів вбачається, що в правовстановлюючому документі трудовій книжці НОМЕР_1 , допущена помилка в зазначенні дати народження заявника «1 мая 1969» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що не відповідає запису в свідоцтві про народження та паспорті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто наявна розбіжність в цифрах, яка, скоріш всього, є технічною опискою та така помилка не може бути виправлена в позасудовому порядку.

Отже, враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що в ході судового розгляду даної справи знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 08.10.1991.

Водночас, вказана помилка унеможливлює оформлення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як особі яка потерпіла від аварії на ЧАЕС 3 категорії, тобто порушуються права заявника.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, 315, п.1 , ст.316, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 08.10.1991.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, юридична адреса: 10003, м. Житомир, вул.Ольжича, 7, .

Суддя П.В. Миколайчук