ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
21 березня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В.
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 137 800 грн. Стягнуто з приватної виробничо-торгівельної фірми «КРІОЛІТ-ДНІПРО» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 137 800 грн. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1945,76 грн.

Стягнуто з приватної виробничо-торгівельної фірми «КРІОЛІТ-ДНІПРО» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1945,76 грн.

Зустрічний позов приватної виробничо-торгівельної фірми «КРІОЛІТ-ДНІПРО» залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2024 апеляційні скарги Приватної виробничо-торгівельної фірми «КРІОЛІТ-ДНІПРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» залишено без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року залишено без змін.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Білецьким О.В. у відзиві на апеляційні скарги заявлено клопотання про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу за представництво у суді апеляційної інстанції у розмірі 26 000 грн.

Відповідно до п.3 ч. 1, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання.

Враховуючи відсутність необхідності виклику сторін та інших учасників справи у судове засідання, а також те, що справа розглядалась за участі представників відповідачів, які не надали заперечень щодо заявленого представником позивача у відзиві на апеляційні скарги клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу,апеляційний суд розглядає клопотання без участі сторін, оскільки відсутня необхідність у їх додаткових поясненнях.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що представником ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу від 18.03.2024 року було заявлено клопотання про витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 26 000 грн., які складаються із аналізу апеляційних скарг ТОВ «ОМЕГА» та ПВТФ «КРІОЛІТ-ДНІПРО», аналізу відзиву ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», складання та подання відзиву на апеляційні скарги, підготовка до судових засідань, представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 19.03.2024 року, підготовка доказів щодо понесених витрат на правову допомогу, складання заяви про розподіл судових витрат, систематичне надання письмових звітів клієнту.

Отже, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Білецьким О.В. було укладено договір про надання правової допомоги №0309/2020 від 03 вересня 2020 року, на підставі якого видано ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АЕ №1029123 від 03 вересня 2020 року у всіх судах судової системи України всіх інстанцій.

Відповідно до додаткової угоди від 04.09.2020 року №8 до договору про надання правової допомоги №0309/2020 вартість послуги складання процесуальних документів та представництво в суду апеляційної інстанції складає 26 000 грн.

Згідно Акту №8 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №0309/2020, датованого 18 березня 2024 року адвокатом надано ОСОБА_1 юридичні послуги за договором від 03.09.2020 р. та додатковою угодою від 04.09.2020 року по представництву інтересів у суді апеляційної інстанції у справі №200/26960/15-ц у вигляді аналізу апеляційних скарг ТОВ «ОМЕГА» та ПВТФ «КРІОЛІТ-ДНІПРО», аналізу відзиву ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», складання та подання відзиву на апеляційні скарги, підготовка до судових засідань, представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 19.03.2024 року, підготовка доказів щодо понесених витрат на правову допомогу, складання заяви про розподіл судових витрат, систематичне надання письмових звітів клієнту. Вартість наданих послуг у суді апеляційної інстанції складає 26 000 грн., а у суді першої інстанції 30 000 грн., що у сукупності складає гонорар адвоката 56 000 грн.

Також матеріали справи містять платіжну інструкцію від 05 грудня 2023 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Білецькому О.В. 56 000 грн. за надання правової допомоги за договором 0309/2020.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Враховуючи те, що Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2024 року апеляційні скарги ТОВ «ОМЕГА» та ПВТФ «КРІОЛІТ-ДНІПРО» залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, то витрати, які понесла позивач за перегляд справи у суді апеляційної інстанції підлягають частковому відшкодуванню за рахунок апелянтів.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Тому виходячи із положень ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу, участі у судовому засіданні 19 березня 2024 р. (яке тривало всього 40 хвилини) та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені представником позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 26 000 грн. є завищеними.

Зокрема суд звертає увагу, що предметом позову в цій справі є захист авторського права та стягнення компенсації, а зустрічного скасування реєстрації авторського права. Також суд апеляційної скарги зауважує, що правова позиція сторін, зокрема позивача, інтереси якого, як в суді першої так і апеляційної інстанції, представляє адвокат Білецький О.В., була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, адвокат був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають, оскільки приймав учать у справі в суді першої інстанції, тому ознайомлення із апеляційними скаргами та складання відзиву на них становлять собою дії, які не потребують об`єктивної та нагальної необхідності для адвоката вивчати додаткові джерела права та інші обставини, тому, підготовка та ведення даної справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Також суд апеляційної інстанції критично ставиться до дак того виду правової допомоги, як складання звітів для клієнта по справі, оскільки вони не стосуються дій які супроводжують розгляд справи у суді.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів понесених витрат у вигляді правничої допомоги, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ТОВ «ОМЕГА» та ПВТФ «КРІОЛІТ-ДНІПРО» на користь позивача по 1 000 грн. з кожного витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції .

Керуючись ст. 270, 141 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Білецького Олександра Віталійовичапро розподіл судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Приватної виробничо-торгівельної фірми «КРІОЛІТ-ДНІПРО»на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанцій у розмірі 1 000 грн.(одної тисячі гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанцій у розмірі 1 000 грн.(одної тисячі гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

м. Дніпро