Справа № 144/415/24
Провадження № 2/144/156/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" березня 2024 р. смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , представником якої є адвокат Бодачевська Мирослава Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Ладижинської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Згідно із ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до вказаних вище положень, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак, до позовної заяви не додано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

У позовній заяві позивачем не зазначено чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування зі складанням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, ненадання якого одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

На думку суду, зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази.

Натомість позивач не зазначила відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, як цього вимагає п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Отже, позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено всіх доказів, що підтверджують кожну обставину, всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК Украни.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд роз`яснює, що на виконання вимог ухвали, позивачу необхідно надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у строк, який не може перевищувати п`яти днів із дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , представником якої є адвокат Бодачевська Мирослава Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Ладижинської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали, яку невідкладно направити позивачеві.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя