Дата документу 27.03.2024
Справа № 334/2414/24
Провадження № 2-о/334/144/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича (ордер серії АР №1168494 від 19.03.2024), заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті особи на тимчасово окупованій території),-

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить:

1) встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Чкалова Мелітопольського району, Запорізької області, Україна.

25.03.2024 ухвалою суду заяву залишено без руху, наданий строк для усунення недоліків заяви.

Як на підставу залишення заяви без руху в ухвалі зазначено відсутність зазначення у заяві щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору.

Зазначено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - тобто у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на який посилається представник заявника, як на підставу звільнення від сплати судового збору, від судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Заява подана про встановлення факту смерті на тимчасово окупованої території, що не входить у перелік, визначений п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

26.03.2024 представником заявника адвокатом Ковальовим Д.В. надана заява, в якій зазначено, що заява містить зазначення щодо наявності у заявника оригіналів письмових доказів.

Разом з тим, заявник, зауважив, що, як про це і зазначено в заяві він звільнений від сплати судового збору як заявник у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, поданою у зв`язку із збройною агресією та тимчасовою окупацією території України, що призвели до порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Метою звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території є подальше отримання свідоцтва про смерть та вирішення питання про прийняття спадщини, про що зазначено в самій заяві. Тобто заявник використав єдиний можливий спосіб захисту свого права на спадкове майно у зв`язку зі смертю батька на тимчасово окупованій території України. Саме ця підстава визначена як одна з підстав звільнення від сплати судового збору у п.21 ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

З вказаним твердженням суд не погоджується, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються21) заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Вказана редакція Закону діяла до 22.05.2023.

Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» від 23 лютого 2023 року № 2923-IX, пункт 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 14, ст. 87; 2015 р., № 33, ст. 323; 2018 р., № 10, ст. 54; із змінами, внесеними Законом України від 1 липня 2022 року № 2345-IX) було викладено в такій редакції:

"21) заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно".

Тобто законодавцем у вказаному пункті в новій редакції взагалі були виключені посилання на справи за заявами про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території.

Твердження представника про те, що заявник використовує єдиний можливий спосіб захисту свого права на спадкове майно, у зв`язку зі смертю батька на тимчасово окупованій території України, а тому вказана заява підпадає під дію пункт 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 22.05.2023, є безпідставними, оскільки в заяві ставиться питання про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території; жодної вимоги щодо спадкового майна (як і доказів наявності такого майна) заява не містить.

Таким чином, недоліки зазначені в ухвалі від 25.03.2024 усунуті частково, до заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 605, 60 грн., що є підставою для повернення заяви представнику позивача.

Так, відповідно до ч.3ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.7ст.185 ЦПК Україниповернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.185, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича (ордер серії АР №1168494 від 19.03.2024), заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті особи на тимчасово окупованій території) - вважати неподаною та повернути представнику заявника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: