Справа № 569/7718/24
УХВАЛА

24 квітня 2024 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Рівненська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду надійшла заява ОСОБА_1 заінтересовані особи ОСОБА_2 , Рівненська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює постійний догляд за своєю бабусею ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у поданій заяві посилається на те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є бабусею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які разом проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи похилий вік ОСОБА_2 остання має ряд захворювань, що описані у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, а також у медичному висновку ЛКК № 814. Крім того відповідно до зазначеного висновку ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Даний постійний догляд фактично надається ОСОБА_1 в силу відсутності інших членів сім`ї які мають змогу здійснювати такий догляд. ОСОБА_3 (брат ОСОБА_1 ) був мобілізований до Збройних сил України, який наразі перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 11 червня 2023 року по теперішній час. Отже з вище викладеного слідує, що єдиною особою хто здатен здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 є її онук ОСОБА_1 , оскільки будь-яких інших родичів у ОСОБА_2 не лишилося. Заявнику необхідно встановити факт постійного догляду за бабусею оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення в нього прав та обов`язків в органах місцевого самоврядування, що впливає на інтереси особи, яка потребує постійного догляду. Без підтвердження цього факту заявник може бути у будь-який час мобілізований, і фактично неповнолітні діти залишиться одні, без батька, тобто без особи, яка здійснює за ними догляд та займається їхнім вихованням.

Дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суддя вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

Відповідно до положень ст.19 Закону України «Про соціальні послуги», підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи: заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг; звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, визначено Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Відтак саме нормами Закону України «Про соціальні послуги» врегульовано питання оформлення статусу особи щодо надання соціальних послуг фізичною особою не на професійній основі. Тобто існує позасудовий порядок встановлення юридичного факту і у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України факт, який просить встановити заявник, не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні.

Заявник не звертався до відповідних уповноважених органів, з дотриманням вимог законодавства, із заявою про здійснення догляду, а також не звертався із заявою до ТЦК та СП про надання йому права на відстрочку від мобілізації.

За змістом правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суд повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суд мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище та приймаючи до уваги, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому заявнику необхідно роз`яснити, що спірне питання підлягає вирішенню у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури, а в разі незгоди із рішенням відповідального органу державної влади він має право оскаржити рішення в судовому порядку.

Керуючись ст. 186, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Рівненська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в Рівненський апеляційний суд.

Суддя Харечко С.П.