Справа № 932/5531/23
Провадження № 2/932/609/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі судового засідання - Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

13.06.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить автомобіль NISSAN NOTE, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказує на те, що оскільки його дружина померла під час дії воєнного стану в Україні, то відповідно до п.3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 перебіг строків для прийняття спадщини зупинявся на час дії воєнного стану в Україні, але не більше ніж на чотири місяці і відповідно він не міг отримати свідоцтво про смерть після померлої ОСОБА_2 раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він 31.05.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Лушкіної О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Лушкіної О.В. від 31.05.2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що ним в порушення вимог ст. 1270 ЦК України ЦК України був пропущений строк для прийняття спадщини, який тривав з 26.09.2022 року по 26.03.2023 року. В той же час, відповідно до п.3 вищевказаної Постанови КМУ строк для прийняття спадщини повинен закінчуватися не пізніше 26.07.2023 року.

Позивач зазначає, що з огляду на те, що на момент його звернення до приватного нотаріуса п.3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 був ще діючим і невизнаний недійсним в установленому законом порядку, він вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин. Після смерті дружини він тяжко переживав її смерть і спочатку навіть не міг думати про оформлення спадщини. В подальшому постійні обстріли м.Дніпра з боку російських загарбників та перебої зі світлом перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини після померлої ОСОБА_2 , а також він із преси дізнався про зупинення строків для прийняття спадщини на час дії військового стану, а тому вважав, що може спокійно звернутись до нотаріуса з відповідною заявою і після 26.03.2023 року, тобто після дати спливу строків, передбачених ст. 1270 ЦК України. Крім того, з 20.03.2023 по 30.03.2023 року він знаходився на лікуванні з діагнозом COVID-19, всі ці обставини перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 .

Посилаючись на зазначене, позивач просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.06.2023 вказана позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 20.06.2023 відкрито провадження у справі, визначено про розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної О.В. завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02.11.2023 року залучено приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіну О.В. до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у наданій суду заяві позивач підтримав позовні вимоги та просив про розгляд справи у його відсутності та без фіксації судового засідання технічними засобами.

У наданій суду заяві представник відповідача просила провести розгляд справи за відсутності представника Дніпровської міської ради, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів, що знаходяться у справі.

Третя особа приватний нотаріус Лушкіна О.В. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі N 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18).

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом та підтверджується доказами у справі, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебували у шлюбі з 24 грудня 2011 року, зареєстрованому Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 972.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 31.05.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 2451.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить автомобіль NISSAN NOTE, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Маючи намір прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті дружини, позивач ОСОБА_1 31.05.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної О.В. від 31.05.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що ним в порушення вимог ст. 1270 ЦК України був пропущений строк для прийняття спадщини.

Вбачається, що дружина позивача померла під час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжувався Указами Президента України.

Відповідно до п.3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 перебіг строків для прийняття спадщини зупинявся на час дії воєнного стану в Україні, але не більше ніж на чотири місяці, відповідно до положень ст. 1270 ЦК України строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривав з 26.09.2022 року по 26.03.2023 року. В той же час, вбачається, що відповідно до п.3 вищевказаної Постанови КМУ строк для прийняття спадщини повинен закінчуватися не пізніше 26.07.2023 року.

Постановою КМУ «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» від 09.05.2023 № 469 були внесені зміни до Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164, а зокрема, п.п.2 п.3, виключено з Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 п.3, яким зупинялися строки для прийняття спадщини на час воєнного стану і ці зміни набирали сили 18.06.2023 року. Таким чином, на момент звернення позивача до приватного нотаріуса п.3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 був ще діючим.

Крім того, за твердженням позивача, він тяжко переживав смерть дружини, в подальшому постійні обстріли м.Дніпра з боку російських загарбників та перебої зі світлом перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини після померлої ОСОБА_2 , а також він із преси дізнався про зупинення строків для прийняття спадщини на час дії військового стану, а тому вважав, що може спокійно звернутись до нотаріуса з відповідною заявою і після 26.03.2023 року, тобто після дати спливу строків, передбачених ст. 1270 ЦК України.

Також, вбачається, що з 20.03.2023 по 30.03.2023 року позивач знаходився на лікуванні з діагнозом COVID-19, що перешкоджало йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 .

Відповідно до копії спадкової справи № 67/2023, заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лушкіної О.В. після смерті ОСОБА_2 , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся 31.05.2023 року лише ОСОБА_1 .

Зважаючи на вищенаведені обставини, суд вважає, що передбачений законом строк для звернення з заявою до нотаріуса для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, і по суті відбулося незначне пропущення такого строку, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням йому додаткового строку в три місяці, достатнього для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне віповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк у три місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева