Справа № 950/3742/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2024 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 09.08.2010 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 688727219.
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого право вимоги, у тому числі за вищезгаданим кредитним договором, перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
31.12.2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.
20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 20102022 відповідно до якого право вимоги, у тому числі за вищезгаданим кредитним договором, перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася шляхом оголошення повідомлення на сайті Лебединського районного суду Сумської області.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відмови у задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 9 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 підписано Договір № 688727219, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 1000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених в цьому договорі додатках до нього Кредит надається на 30 днів. На вказаний період нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою а розмірі 0,76 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. З врахуванням положень п. 1.4 Договору позичальник сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 277,40 відсотків річних. (а.с.4,5).
10.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 7) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 10.08.2019 на строк дії договору.
11.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 8) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 850 грн. з 11.08.2019 на строк дії договору.
11.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 9) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 11.08.2019 на строк дії договору.
12.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 10) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 12.08.2019 на строк дії договору.
14.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 11) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 14.08.2019 на строк дії договору.
15.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с.12) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 15.08.2019 на строк дії договору.
23.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 13) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 23.08.2019 на строк дії договору.
30.08.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 14) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 30.08.2019 на строк дії договору.
01.09.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 15) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 200 грн. з 01.09.2019 на строк дії договору.
02.09.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 16) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1000 грн. з 02.09.2019 на строк дії договору.
10.09.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 688727219 (а.с. 6) в якій зазначено, що сторони домовилися збільшити відсотки за користування кредитом 1,52 відсотки в день від суми кредиту.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію`визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
У позовній заяві позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилався на те, що відповідно до Реєстру боржників № 57 від 17.12.2019 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 688727219.
Однак матеріали справи не містять відповідного Реєстру боржників.
Так, відповідно до частини першоїстатті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбаченихстаттею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зістаттею 514 цього Кодексудо нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.
Однак, матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» свої права вимоги саме за Договором №688727219 від 09.08.2019 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Жодних інших належних та допустимих доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» дійсно відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» свої права вимоги за Договором № 688727219 року від 09.08.2019 року, який у подальшому відступив право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022р., стороною позивача суду не надано.
При цьому, відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1ст. 80 ЦПК України).
За таких обставин, суд вважає, що оскільки докази передання прав вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» - відсутні, то ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не мав права передавати право вимоги позивачу, відповідно, вимоги позивача до відповідача необґрунтовані й безпідставні.
При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно дост. 79 ЦПК Українидостовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У подальшому, 20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 20102022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» зобов`язався відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за плату, на умовах, визначених цим Договором (а.с. 13-15).
Однак, матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідно до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги саме за Договором №688727219 від 09.08.2019 року.
Оцінюючи наданий позивачем Витяг з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року (а.с. 28), суд зазначає, що оцінює його критично та до уваги не бере, оскільки він неналежно оформлений, не містить підписів уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», у зв`язку з чим судом не може вважатися допустимим та достовірним доказом. Більш того, суд вважає, що Витяг з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року не є належним, достовірним та достатнім доказом того, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» дійсно перейшло право вимоги за Договором№688727219 від 09.08.2019 року, оскільки матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило свої права вимоги за №688727219 від 09.08.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс».
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У частині 3статті 12 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подання заявником доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі.
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше якзазверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.
При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, про що зазначено у частині 7 статті 81 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відповідно дост. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судом відмовлено, то судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.
Керуючись ст. ст. 16, 525, 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 263 - 265, 268, 272, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
У задоволенні позовної заяви ТОВ «Фінансовакомпанія «Європейськаагенція зповернення боргів`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Суддя Роман БАКЛАНОВ