ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1617/23
Провадження № 2/362/774/24
У Х В А Л А

20.03.2024 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Олійник В.В. звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом в якому просить визнати недостовірною інформацію, викладену в рапорті старшого солдата ОСОБА_2 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 10.01.2023 року та скарзі Адвокатського об`єднання «Оптімус» від 11.01.2023 року, адресованій Міністру обори, Головнокомандувачу ЗСУ, Начальнику Генерального штабу ЗСУ, а саме: - «Під час несення служби ОСОБА_1 постійно дозволяв собі приниження окремих військовослужбовців в присутності особового складу». «… зверхнє ставлення та нецензурні висловлювання щодо військовослужбовців жіночої статті, їх публічне приниження, а також обмеження волі шляхом поміщення і постійного проживання без окремих споруд, для жінок військовослужбовців, в спец приміщеннях/бліндажах, на ППД взводу.»; - «Не маючи … досвіду надання медичної допомоги ОСОБА_1 втручався в діяльність військової служби, чим самим поставив під загрозу життя та здоров`я військовослужбовців частини. Так усним наказом ОСОБА_1 , було заборонено евакуація хворих до санітарної частини, для надання медичної допомоги. Дослівно командиром було наголошено, що («нецензурне лайливе слово», за змістом означає «нічого») їм на пальчики дмухати і (побутова назва статевих органів) цілувати». Якщо температура нижче 38,5 то «(нецензурне лайливе слово, за змістом означає «нічого») вони не хворіють. Мені доводилося багатьох військових під власну відповідальність забирати зі служби і відвозити в медчастину, де були підтвердження, що люди потребують медичної допомоги».; - «Лейтенантом ОСОБА_1 мені був відданий наказ, вирішити цю проблему і знайти де купити сертифікати про вакцинацію. Поряд з цим, перед усім строєм було сказано, що особисто у нього сертифікати куплено, і він не робив жодного щеплення від ОСОБА_4 », «...відмовилася його виконувати, аргументуючи це тим, що не маю бажання брати участь у будь-яких порушеннях вимог закону. На що мені дослівно було надано відповідь «(нецензурне лайливе слово, за змістом означає - «навіщо») мені такий медик, який не може вирішити питання.»; - «Командир взводу ОСОБА_1 не стримуючи себе у висловлюваннях, а саме використовуючи нецензурну лексику та прямі образи щодо солдата ОСОБА_5 вимагав негайно зробити щеплення...»; - «...мені було передано погрозу ОСОБА_6 : «Білецькоїпозбулися, наступна ОСОБА_7 »; - «... останній почав погрожувати та забороняти звертатись до медичної частини, аргументуючи це тим, що призведе до необхідності проведення службового розслідування, а він цього не бажає, що я нічого не доведу і буду винна в ДТП і отриманих фізичних пошкодженнях. ОСОБА_6 заявив, що я можу ... лікуватися так, щоб ніхто не знав та за власний рахунок.»; - «Такі самі погрози від ОСОБА_1 трохи раніше в жовтні 2022 р. отримувала солдат ОСОБА_5 стосовно її запиту на необхідність оперативного лікування колінного суглобу. Теж були погрози службовим розслідуванням, неминучими проблемами та також було сказано лікуватися тихо за свій рахунок.»; - «заподіяння мені, ОСОБА_5 та багатьом іншим військовим Військової частини НОМЕР_1 зі сторони ОСОБА_1 сильного фізичного болю та, як наслідок, морального страждання з метою залякування,..., що заподіяло істотну шкоду у виді втрати здоров`я та понесення витрат на лікування». Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно позивача, ОСОБА_1 , недостовірну інформацію, викладену в рапорті старшого солдата ОСОБА_2 на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 10.01.2023 року та скарзі Адвокатського об`єднання «Оптімус» від 11.01.2023 p., адресованій Міністру оборони, Головнокомандувачу ЗСУ, Начальнику Генерального штабу ЗСУ, в той же спосіб в який вона була розповсюджена шляхом написання листів на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , Міністра оборони, Головнокомандувача ЗСУ, Начальника Генерального штабу ЗСУ, з наступним текстом спростування: «10.01.2023 р. мною було надіслано рапорт ім`я командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а 11.01.2023 р. за моїм дорученням Адвокатським об`єднанням «Оптімус» було надіслано скаргу ім`я Міністра оборони, Головнокомандувача ЗСУ, Начальника Генерального штабу ЗСУ, де мною, особисто та в особі представника, зазначена недостовірна та неправдива інформація щодо ОСОБА_1 , командира 1138 взводу охорони в/ч НОМЕР_1 , в тому числі спотворені та перекручені факти, а саме: те, що він принижував честь і гідність мою та інших військовослужбовців, обмежував волю жінкам - військовослужбовцям, примушував постійно проживати в бліндажах, забороняв здійснювати евакуацію хворих до санчастини для надання медичної допомоги, віддавав мені наказ купити фальшиві сертифікати про вакцинацію від COVID-19 для особового складу, казав мені, що сам використовує фальшивий сертифікат про вакцинацію, використовуючи нецензурну лексику, ображав солдата ОСОБА_5 і змушував її негайно зробити щеплення від COVID-19, погрожував позбутись мене шляхом усунення зі взводу охорони 1138, погрожував та забороняв мені після ДТП, в яке я потрапила 24.11.2022 p., звертатись за медичною допомогою до санітарної частини в/ч НОМЕР_1 , змушував приховувати факт ДТП та лікуватись за власний рахунок, погрожував солдату ОСОБА_5 , забороняючи будь-кому розповсюджуватись про хворобу і наказував лікуватись за власний рахунок, коли та звернулась з запитом на необхідність оперативного лікування колінного суглобу, заподіяв мені, ОСОБА_8 та багатьом іншим військовим в/ч НОМЕР_1 сильного фізичного болю, та як наслідок, морального страждання, з метою залякування, що заподіяло мені істотну шкоду у виді втрати здоров`я та понесення додаткових витрат на лікування». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 100 000 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 судові витрати в сумі 4 831,20 грн. судового збору, 18 284,30 грн. на оплату послуг адвоката та ті, які будуть понесені позивачем в майбутньому.

Зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Васильківським міськрайонним судом Київської області та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Так, ч.1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

В позовні заяві позивачем зазначена адреса відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

15.02.2024 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було зроблено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Київській області щодо встановлення інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Київській області №819 від 04.03.2024 року, який надійшов до суду 19.03.2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована АДРЕСА_2 .

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність у Васильківському міськрайонному суді Київської області з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Правила виключної підсудності згідно ст. 30 ЦПК України не регулюють питання визначення підсудності по справам про захист честі, гідності та ділової репутації.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Згідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що зареєстроване місце проживання відповідача відноситься до території Дніпровського районного суду міста Києва, дослідивши матеріали справи, вважаю, що дану справу необхідно направити за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва, за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 27, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації передати за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва (02105, Київ, вулиця Пластова, 3).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її копії особі.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко