УХВАЛА

11 березня 2024 року

м. Київ

справа № 191/3382/22

провадження № 61-2555ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старобільської міської військової адміністрації Старобільського району Луганської області, треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Басова Ольга Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у вказаній вище справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з огляду на такі підстави.

Відповідно до імперативної вказівки у пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку

За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга не містить посилань на визначені законом підстави касаційного оскарження та їх нормативно-правове обґрунтування. Узагальнені посилання заявника на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права не є належним виконанням пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Враховуючи викладене, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику з підстав, визначених пунктом 4частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Повернення касаційної скарги не позбавляє особу на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Керуючись статтями 185, 261, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старобільської міської військової адміністрації Старобільського району Луганської області, треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Басова Ольга Володимирівна, про визнання права власності на спадкове майно.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко