Єдиний унікальний номер 305/2915/23
Провадження по справі 2/305/169/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Пучиній Я.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, поданої представником Безверським Русланом Васильовичем, до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту МТСБУ) звернулося до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 грудня 2016 року близько 17 годин, керуючи автомобілем марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , їдучи в межах населеного пункту с. Біла Церква в напрямку м. Рахів, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який отримав тілесні ушкодження, які стали безпосередньою причиною його смерті. Вказані обставини ДТП були встановлені на досудовому слідстві та відображені в обвинувальному акту у кримінальному провадженні № 0000202 від 29.12.2016 про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України. На час ДТП водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна відповідачем внаслідок ДТП шкода не була відшкодована потерпілим особам. У зв`язку з настанням події, представник ОСОБА_3 ,діючи в інтересах ОСОБА_4 (сина загиблого) та ОСОБА_5 (мати загиблого) звернувся до МТСБУ з відповідними заявами про здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_2 . На підставі наданих документів МТСБУ здійснило регламенту виплату у сумі 76 800 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Крім того, представник позивача у позовній заяві зазначає, що на початку 2020 року з початком пандемії короно вірусної хвороби законодавець доповнив Прикінцеві та перехідні положення ЦК України пунктом 12, яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, ЦК України (позовна давність) продовжуються на строк дії такого карантину. З початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 законодавець вніс до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України п.19, яким у період дії воєнного стану в Україні, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину,воєнного стану або надзвичайного стану продовжується на строк дії таких обставин.

З огляду на викладене МТСБУ просить стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого відшкодування в розмірі 76 800 гривень, а також судовий збір у розмірі 2684 гривень.

Представник позивача про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. В судове засідання не з`явився, проте через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив на позов, суть якої зводиться до наступного. У відзиві на позов відповідач не заперечує обставин справи на які посилався позивач, однак просить відмовити у позові в повному обсязі вказуючи на те, що вона подана з пропуском строку позовної давності. Позивач не згоден із доводами відповідача щодо пропуску ним строків позовної давності з огляду на таке. Відповідно до ч.6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Таким чином, перебіг строку позовної давності у позивача почався з моменту здійснення позивачем виплат на користь потерпілих осіб. Зауважує, що відповідно до п.п. 3,5 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється: на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування). Отже, в даному випадку позовна давність не поширювалася на вимоги потерпілих до МТСБУ про виплату страхового відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого, особою яка що не застрахувала свою цивільну відповідальність власника транспортного засобу. Крім того, зазначають, що початку 2020 року Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 12, яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності продовжуються на строк дії такого карантину. З початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України внесено п.19, яким у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, зупиняється на строк дії такого стану. продовження в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону. А тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається (Постанова Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21). Враховуючи викладене вище, позивач просить не брати до уваги заперечення відповідача проти позову як необґрунтовані, розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги МТСБУ в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, шляхом вручення судового виклику про що свідчить інформація з трекінгу відправлень Укрпошти. В судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, який обґрунтовується наступним. У відзиві на позов відповідач зазначає про те, що позов поданий з пропуском строку позовної давності та посилаючись в обґрунтування відзиву на статті 261, 262 ЦК України і на практику Верховного суду України про те, що позовна давність у спорах про стягнення шкоди з особи винної у скоєні ДТП на користь страхової компанії яка виплатила відшкодування потерпілій у ДТП особі в порядку ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України «Про страхування» має обраховуватися з моменту ДТП, а не з моменту виплати страхового відшкодування. На підставі викладеного просить відмовити у позові МТСБУ до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали позовної заяви та надані докази, суд встановив наступні обставини справи.

Факт проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні підтверджується витягом з кримінального провадження №0000125 від 24.02.2024 року, відповідно до якого 28 грудня 2016 року близько 17 годин, на автомобільній дорозі «Н-09» сполученням «Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів» по вулиці Центральна в населеному пункті с. Біла Церква Рахівського району, Закарпатської області відбулася ДТП, а саме наїзд автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався зі сторони м. Тячів у напрямку м. Рахів на пішохода ОСОБА_2 , який в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер на місці ДТП.

Згідно обвинувального акту від 20 лютого 2017 року, він складений у кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.12.2016 року за № 0000202.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.01.2017 року, виданого виконавчим комітетом Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно копії накладної №22 від 19.07.2018 року, ОСОБА_5 придбала пам`ятник з натурального граніту за ціною 85 800 гривень.

Як вбачається з копії заяви від 04.10.2018 року, представник ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника неповнолітньому сину загиблого ОСОБА_4 у сумі 28 800 гривень.

З аналогічними заявами від 04.10.2018 року до МТСБУ представник ОСОБА_3 звернувся також в інтересах матері загиблого ОСОБА_5 про виплату страхового відшкодування у сумі 28 800 гривень та для страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 85 800 гривень.

Згідно довідки МТСБУ № 1 від 27.07.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати становить 19 200 гривень.

На підставі наказів МТСБУ, а також платіжних інструкцій №1619466, №1619490 та №1033069 від 02.09.2020 року МТСБУ виплатило ОСОБА_3 , грошові кошти у сумі 76 800 гривень.

Вирішуючи заявлені МТСБУ позовні вимоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно положень ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку; страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.22 Закону уразі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, судом встановлено, що 28 грудня 2016 року близько 17 годин, в с. Біла Церква Рахівського району, Закарпатської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який на пішохода ОСОБА_2 , який в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер на місці ДТП, що підтверджено обвинувальним актом та свідоцтвом про смерть, а також не оспорювалось жодної зі сторін.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Окрім наведеного, згідно ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Щодо посилання відповідача на те, що позов поданий з пропуском строку позовної давності, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

У розумінні ст.256ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 76 800 гривень.

Відповідно до зазначених вище платіжних інструкцій, 02.09.2020 року була здійснена виплата страхового випадку у розмірі 76 800 гривень, яку МТСБУ виплатило ОСОБА_3 .

До суду з даним позовом позивач звернувся 08.12.2023 року, направивши його поштою.

Так, 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500. В подальшому, дію карантину, встановленого цією постановою, було продовжено.

В подальшому, 17.03.2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". В подальшому, указами Президента України воєнний стан не одноразово продовжувався строком на 90 діб.

Таким чином, було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайного стану продовжується на строк дії таких обставин.

А тому позивачем не пропущений трирічний строк позовної давності за вимогами про відшкодування шкоди в порядку регресу.

З огляду на вищевикладене, оскільки дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок дій ОСОБА_1 , а позивачем було відшкодовано завдану відповідачем шкоду, строк позовної давності не пропущено, суд приходить до висновку, що позов МТСБУ до ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а з відповідача необхідно стягнути на користь позивача грошові кошти у сумі 76 800 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 273-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, поданої представником Безверським Русланом Васильовичем, до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування у розмірі 76 800 (сімдесят шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судових витрат.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, .

Представник позивача, Безверський Руслан Васильович,місцезнаходження м. Одеса, вул. Грецька, буд. 50.

Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.