Справа № 196/1092/23
№ провадження 2/196/47/2024
19 березня 2024 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,
учасників справи:
представника позивача - адвоката Іванової Н.О.,
представника відповідача - адвоката Морозова В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка у порядку спрощеного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, про стягнення заробітної плати,-
Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванова Н.О., звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заробітної плати.
Позов обґрунтовано тим, що згідно наказу №2266-к ПАТ "Запоріжжяобленерго" з 15.07.2015 р. він займає посаду начальника служби перспективного розвитку.
У період з листопада 2016 року по січень 2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» йому не виплачувало заробітну плату через фінансові проблеми роботодавця. У цей же період не здійснювалось нарахування та сплата внесків до Пенсійного фонду та податків згідно відомостей наданих Пенсійним фондом форми ОК-7.
12.02.2021 року Наказом ПАТ «Запоріжжяобленерго» №64-од внесені зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго», зокрема, запроваджено створити Відділ перспективного розвитку та ліквідувати Службу перспективного розвитку, начальником якого є позивач. На виконання вищезазначених змін, заступника директора з управління персоналом Т.М. Савченко уповноважено підготувати необхідні зміни до штатного розкладу ПАТ «Запоріжжяобленерго», проведення конкурсу на заміщення посад у Відділі перспективного розвитку.
09.03.2021 він звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з письмовою заявою про звільнення із займаної посади на підставі п.6 ст.36 КЗпП України з 15.03.2021, у зв`язку з істотними змінами умов праці згідно наказу №64-од від 12.02.2021 «Про зміну в організаційній структурі ПАТ «Запоріжжяобленерго». У задоволенні заяви йому було відмовлено.
02.04.2021 року під час перебування його у відпустці, відповідач направив йому лист №010-03/25 від 01.04.2021 року з копією наказу №169-од від 30.03.2021 року «Про скорочення штатних посад служби перспективного розвитку ПАТ «Запоріжжяобленерго» для ознайомлення та пропозицією з`явитися у відділ кадрів для отримання персонального попередження про скорочення посади та з метою прийняття рішення про можливість зайняття вакантних посад. Зайняти посаду можливо на конкурсній основі.
01.06.2021 року він звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» із заявою про звільнення та видачі трудової книжки. У задоволенні заяви йому було відмовлено.
Відповідач направив йому лист №010-03/60 від 17.06.2021 року з переліком вакантних штатних посад в ПАТ «Запоріжжяобленерго», зазначивши що у випадку позитивного рішення він має з`явитися до відділу кадрів до 25.06.2021 року.
Листом №010-03/63 від 23.06.2021 року відповідач повідомив, що йому було направлено перелік вакансій, у разі його відмови від запропонованих вакансій трудовий договір буде припинений з 02.08.2021 року за п.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги.
Оскільки він від запропонованих посад та проходження конкурсу відмовився, у відповідача були законні підстави для його звільнення за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Натомість, 02.08.2021 року трудовий договір не було припинено, вихідна допомога йому не виплачена, копію наказу про звільнення та трудову книжку не видано.
З серпня 2021 року відповідачем, як роботодавцем, не здійснюється нарахування та сплата заробітної плати, в тому числі не здійснюється нарахування та сплата внесків до Пенсійного фонду та податків.
Відповідач не виконує обов`язку щодо виплати йому заробітної плати.
Враховуючи викладене, позивач просить:
- стягнути з ПАТ "Запоріжжяобленерго" на свою користь невиплачену заробітну плату за період з 01.11.2016 р. по 31.01.2017 р., після сплати всіх обов`язкових податків та зборів, пов`язаних з виплатою заробітної плати;
- стягнути з ПАТ "Запоріжжяобленерго" на свою користь невиплачену заробітну плату за період з 01.06.2021 р. по дату прийняття судом рішення по справі, після сплати всіх обов`язкових податків та зборів, пов`язаних з виплатою заробітної плати.
Судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (Т.1 а.с. 88).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року замінено третю особу у справі Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Запорізькій областіна Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці(Т.2 а.с. 29).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2022 р. по справі №335/9787/21, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13.12.2022 та ухвалою Верховного Суду від 23.01.2023 року, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про зобов`язання видати трудову книжку та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу був залишений без задоволення. У вказаних судових рішеннях судами було встановлено безпідставність вимог позивача щодо проведення його звільнення на підставі поданої заяви згідно наказу №169-од від 30.03.2021 р. та щодо стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Враховуючи вищевикладене, вважає безпідставними доводи позивача про наявність у діях відповідача порушень трудової дисципліни, у вигляді не проведення звільнення позивача відповідно до поданої заяви, на підставі наказу №169-од від 30.03.2021 року, порушення процедури звільнення, не видачі трудової книжки, оскільки вказані питання вже були предметом розгляду судових органів і по ним винесені судові рішення.
Також відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.05.2021 р. по справі №335/3102/21, яке набрало законної сили та не оскаржувалось позивачем, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання протиправним та скасування наказу №545-од від 23.09.2020 «Про визначення робочого місця» був залишений без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, вважає безпідставними висновки позивача про наявність в діях відповідача порушень трудової дисципліни, у вигляді неправомірного визначення позивачу робочого місця, відповідно до наказу №545-од від 23.09.2020, оскільки вказане питання вже було предметом розгляду суду і по ньому винесено судове рішення, яке набрало законної сили.
Крім того, відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.08.2022 р. по справі №335/4286/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання протиправним та скасування наказу №64-од від 12.02.2021 «Про зміни в організаційній структурі управління ПАТ «Запоріжжяобленерго» був залишений без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, вважає безпідставними висновки позивача про наявність в діях відповідача порушень трудової дисципліни, у вигляді неправомірної видачі наказу №64-од від 12.02.2021, бездіяльності відповідача щодо не запрошення позивача в участі у конкурсі на заміщення вакантної посади начальника відділу перспективного розвитку, оскільки вказане питання вже було предметом розгляду суду і по ньому винесено судове рішення, яке набрало законної сили.
Вказуючи у позовній заяві про наявність порушених трудових прав позивача, останній не враховує, що ці обставини, які вже були предметом дослідження судових органів, і щодо них вже були винесені судові рішення, які набрали законної сили, а отже в силу приписів ст. 82 ЦПК України ці обставини не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, позивач повторно, без будь-яких правових підстав намагається переоцінювати факти, вже встановлені судовими органами.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 01.11.2016 по 31.01.2017 та за період з 01.06.2021, то така заборгованість відсутня.
Крім цього, рішенням суду від 14.01.2022 р. по справі №335/9787/21 встановлено, що починаючи з 02.06.2021 р. в табелі позивача стоїть «Н», що означає не з`явлення позивача на роботі і також може додатково свідчити про відсутність підстав для проведення нарахування заробітної плати позивачу (Т.1 а.с. 109-110).
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з вищевикладених підстав, також пояснив, що він перебуває в трудових відносинах з підприємством відповідача, з 15.07.2015 р. призначений на посаду начальника відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технології. У період з 01.11.2016 по 31.01.2017 він був відсторонений від посади, з 2 червня 2021 року по цей час він трудові обов`язки не виконує, підприємство не допускає його до роботи. Заробітна плата за 1 червня 2021 року йому була виплачена відповідачем, заборгованість по заробітній платі наявна саме з 2 червня 2021 року. Просить задовольнити позов.
Представник відповідача адвокат Морозов В.С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов. Також пояснив, що з 02.06.2021 р. позивач не виконує свої трудові обов`язки по цей час. Позивач не звільнений з підприємства відповідача. Вказана у позовній заяві заборгованість по заробітній платі відсутня, бо останній був у період з 01.11.2016 по 31.01.2017 відсторонений від посади, а з 2 червня 2021 року посадові обов`язки не виконує. Оскільки у період з 01.11.2016 по 31.01.2017 позивач був відсторонений від посади, а тому не має права на отримання заробітної плати, а також допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Представник третьої особи Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці у судове засідання не з`явився, від представника третьої особи надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи (Т.2 а.с. 267).
Суд заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Тобто, заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.
Системний аналіз статей 21, 94, 233 КЗпП України дає підстави дійти висновку про те, що захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем.
За таких обставин, з урахуванням положень статей 77, 81 ЦПК України саме працівник має належними та допустимими доказами довести факт порушення роботодавцем його трудових прав.
Для вирішення питання щодо заборгованості по заробітній платі позивачу необхідно довести розмір заробітної плати, яка встановлена за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки).
З огляду на статтю 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 77, 81 ЦПК України).
Судом встановлено, щозгідно наказу відповідача від 15.07.2015 року № 2266-к позивач ОСОБА_1 займає посаду начальника відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технології ПАТ «Запоріжжяобленерго» (Т.1 а.с. 14-15).
На даний час трудові відносини позивача з відповідачем не припинені у встановленому законом порядку.
Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України за формою ОК-7 відносно ОСОБА_1 встановлено, що він перебував у спірний період, тобто з листопада 2016 р. по січень 2017 р. включно та з червня 2021 р. по грудень 2023 р. включно в трудових відносинах з підприємством відповідача. У відомостях відображено інформацію про страхувальників застрахованої особи, в т.ч. ПАТ «Запоріжжяобленерго» за кодом 00130926 (Т.1 а.с. 16-18).
Однак, на переконання суду, довідка з індивідуальних відомостей про застраховану особу, видана управлінням Пенсійного фонду України, не підтверджує наявність заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі та не визначає її розмір.
Отже, офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-7 відносно ОСОБА_1 підтверджують лише його страховий стаж за спірний період та не можуть бути прийняті судом, як належні докази щодо розміру заробітної плати та розміру заборгованості по ній за періоди з листопада 2016 р. по січень 2017 р. включно та з червня 2021 р. по грудень 2023 р. включно.
Крім того, з наданих сторонами доказів встановлено, що у період з 01.11.2016 р. по 31.01.2017 р., за який позивач просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату, позивач був відсторонений від посади.
Згідно наказу ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 22.09.2016 року №3000-к, ОСОБА_1 - начальника відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технологій, відсторонено від займаної посади строком на 60 днів, починаючи з 09 вересня 2016 року, але не більш ніж до часу завершення досудового розслідування, без збереження заробітної плати, всіх видів премій та надбавок за цей період. Підстава: Ухвала Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 вересня 2016 року (Т.1 а.с. 171).
Згідно наказу ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 10.11.2016 року №3721-к, ОСОБА_1 - начальнику відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технологій, продовжено строк відсторонення від займаної посади до чотирьох місяців, але не більш ніж до часу завершення досудового розслідування до 7 січня 2017 року, без збереження заробітної плати, всіх видів премій та надбавок за цей період. Підстава: Ухвала Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2016 року (Т.1 а.с. 169).
З ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2017 року у справі №335/174/17, з урахуванням виправленої у ній описки ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 було продовжено строк відсторонення від посади начальника відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технологій відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в межах строку досудового розслідування - до 7 лютого 2017 року (Т.1 а.с.177-179).
Відповідно до наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 06.02.2017 року №289-к, ОСОБА_1 - начальнику відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технологій, продовжено строк відсторонення від займаної посади в межах строку досудового розслідування - до 7 лютого 2017 року, без збереження заробітної плати, всіх видів премій та надбавок за цей період. Підстава: Ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2017 року та від 30 січня 2017 року (Т.1 а.с. 170).
Згідно наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.02.2017 року №357-к, ОСОБА_1 - начальника відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технологій, вважати як такого, що став до виконання своїх обов`язків з 08 лютого 2017 року на повний робочий день, після закінчення строку відсторонення від займаної посади, в межах строку досудового розслідування, з посадовим окладом згідно з штатним розкладом та виплатою всіх видів премій та надбавок. Підстава: Ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2017 року та від 30 січня 2017 року (Т.1 а.с. 168).
Отже, судом встановлено, що у період з 01.11.2016 р. по 31.01.2017 р., за який позивач просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену йому заробітну плату, позивач ОСОБА_1 був відсторонений від посади.
Крім того, згідно копій табелів обліку робочого часу з листопада 2016 року по січень 2017 року включно щодо працівника ОСОБА_1 вбачається, що в табелі стоять «Н», що означає нез`явлення позивача на роботі та підтверджує факт його відсутності на робочому місці і те, що він в цей час не працював (Т.2 а.с.43-45).
За викладених обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати за період з 01.11.2016 р. по 31.01.2017 р. необґрунтованими.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь невиплаченої заробітної плати за період з 01.06.2021 по день ухвалення рішення, то в цій частині позовних вимог також слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю заявленого за таких підстав.
Судом встановлено, що з 2 червня 2021 року по цей час позивач ОСОБА_1 фактично не працює на підприємстві відповідача і не виконує свої посадові обов`язки.
За змістом частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Тобто, заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.
Факт того, що з 2 червня 2021 року по цей час позивач фактично не працює на підприємстві відповідача та не виконує свою роботу і трудові обов`язки, визнано самим позивачем у судовому засіданні.
Також позивач пояснив у судовому засіданні, що заробітна плата за 1 червня 2021 року йому була виплачена відповідачем, заборгованість по заробітній платі наявна саме з 2 червня 2021 року.
Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 09.10.2023 року №011-06/45, станом на 09.10.2023 року заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 відсутня (Т.1 а.с. 126).
Відповідно до копій табелів обліку робочого часу з червня 2021 року по листопад 2023 року включно щодо працівника ОСОБА_1 вбачається, що в табелях, починаючи з 02.06.2021 року стоять «Н», що означає нез`явлення позивача на роботі та підтверджує факт його відсутності на робочому місці і те, що він в цей час не працював і не виконував своїх обов`язків (Т.2 а.с.46-95).
Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2022 року у справі №335/9787/21 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про зобов`язання видати трудову книжку та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року, було встановлено, що згідно табелів обліку робочого часу з червня 2021 року по вереснь 2021 року, починаючи з 02.06.2021 року в табелі стоїть «Н», що означає нез`явлення позивача на роботі (Т.2 а.с.115-125).
Отже, підстав для задоволення вимог у цій частині позову судом також не вбачається.
Щодо наданих представником позивача копій листків непрацездатності (АГЮ №467864 з 28.11.2016 по 01.12.2016, АГЮ №446750 з 02.12.2016 по 05.01.2017, АГЮ №447281 з 06.01.2017 по 11.01.2017, АДА №151633 з 12.01.2017 по 19.01.2017, АГЮ №447638 з 20.01.2017 по 01.02.2017, АДА №151651 з 01.02.2017 по 09.02.2017, АДГ №578018 з 10.02.2017 по 21.02.2017, АДА №151672 з 22.02.2017 по 02.03.2017, АДГ №578094 з 03.03.2017 по 17.03.2017 (Т.2 а.с. 199-209, 228-249), то суд зазначає, що вказані листки непрацездатності не являються доказами по даній справі і не стосуються предмету доказування, оскільки предметом спору є саме вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі.
У даному випадку не являється предметом спору вимога про стягнення невиплаченої допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» /далі Закон / визначено структуру заробітної плати, до якої включаються: основна заробітна плата; додаткова заробітна плата; інші заохочувальні та компенсаційні витрати.
Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців (частина перша статті 2 Закону).
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону).
У структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина третя статті 2 Закону).
Згідно з п.3.2, п.3.3 Розділу III Інструкції зі статистики заробітної плати від 13.01.2004 року №5 допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю відноситься до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці.
Крім того, суд звертає увагу на те, що фактично в період тимчасової непрацездатності позивач був відсторонений від посади у той період, за який він просить стягнути невиплачену заробітну плату.
Щодо доводів позивача про підстави невиконання ним трудових обов`язків та недопуск його до роботи, то суд зазначає, що вказані обставини не входять до предмету доказування по даній справі.
Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, установивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі за спірні періоди і те, що у спірні періоди позивач не виконував роботу відповідно до посадових обовязків, суд доходить висновку про відмову у позові повністю за необґрунтованістю.
Щодо питання розподілу судових витрат, то суд зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 78-80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заробітної плати відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 25 березня 2024 року.
Суддя Л.П. Бабічева