Справа № 127/3258/24
Провадження № 2/127/399/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.

за участю секретаря Поляруш І.О.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 із позовом до суду звернулася ОСОБА_2 , яка просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Ленінського районного суду б/н у справі №2-88 06.03.1998. Мотивувала заявлені вимоги тим, що у лютому 2021 помер її чоловік ОСОБА_4 . При зверненні із заявою до Третьої вінницької державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину їй повідомлено, що видача свідоцтва затримується до зняття арешту з квартири, яка входить до спадкової маси. Так як ОСОБА_4 був учасником лише однієї справи, результатом якої стала відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 , заходи забезпечення позову, які були вжиті у вигляді накладення арешту, мали бути скасовані. З огляду на те, що наявний арешт порушує право позивачки на отримання свідоцтва про право на спадщину просить скасувати арешт майна.

Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши надані докази встановив, у березні 1998 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про продовження строку прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.04.2001 справа №2-88 залишеним без змін Вінницьким обласним судом у задоволенні позову відмовлено.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою АДРЕСА_2 накладено арешт 06.03.1998.

Власником квартири по АДРЕСА_2 був ОСОБА_4

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі Вінницьким міським РАЦС.

У лютому 2021 ОСОБА_4 помер, про що підтверджується свідоцтвом про смерть.

При зверненні позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину, Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою повідомлено, що видача свідоцтва затримується до зняття арешту з квартири.

Рішенням Вінницької міської ради від 25.12.2015 № 71 перейменована вулицю Стахурського на Андрія Первозванного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав у пунктах 1 та 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив судам, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Суд вважає, що існування на час розгляду справи арешту на майно є безпідставним та таким, що порушує права ОСОБА_2 на отримання свідоцтва про право на спадщину, з огляду на це його слід скасувати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1211,20 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору.

Керуючись, ст. 15,16, 317, 319, 321, 391 ЦК України , ст.ст. 19, 76, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 накладеного ухвалою Ленінського районного суду міста Вінниці без номеру у цивільній справі № 2-88 від 06.03.1998 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судових витрати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: м. Львів.

Повний текст судового рішення складено 18.03.2024

Суддя: