Справа № 760/1407/23
Провадження № 2/369/1845/24
27.03.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді- Пінкевич Н.С.,
за участі секретаря судових засідань Соловюк В.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
У січні 2023 року позивач звернувся з позовом до Солом`янського районного суду міста Києва про стягнення заборгованості.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.03.2023 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю.
Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу-1 кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку відповідача-1.
Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші свої зобов`язання згідно до кредитного договору.
Однак, в порушений умов Кредитного договору та чинного законодавства України відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання.
У зв`язку з цим банк направив на адресу відповідачів вимоги щодо сплати простроченої заборгованості, але відповідачі не вчинили жодних дій, щодо погашення заборгованості.
Враховуючи наведене, у відповідача виник та існує перед банком борг, розмір, структура і порядок обчислення якого вказано у розрахунку заборгованості, зокрема станом на 07 грудня 2022 року заборгованість за кредитним договором по сумі кредиту та несплачених відсотках складає 219 930,44 грн., з яких:
-прострочена заборгованість по кредиту - 6 601,29 грн.;
-заборгованість по сумі кредиту 196 284,44 грн.;
- відсотки - 17 044,71 грн.;
- підвищені відсотки 0,00 грн.
Просив стягнути з відповідачів на його користь 219 930,44 гривень, а також судовий збір.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій позовній заяві просили розглядати справу за їх відсутності. Просили суд задоволити позов, проти заочного рішення не заперечували.
У судове засідання відповідачі не з`явився. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками надсилалось судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачів. Також суд надсилав смс-повідомлення, розміщував оголошення про виклик на сайті суді. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Письмовий відзив на позов не подавали, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу-1 кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку відповідача-1.
Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші свої зобов`язання згідно до кредитного договору.
З розрахунку позивача вбачається, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань заборгованість позичальника станом на станом на 07 грудня 2022 року заборгованість за кредитним договором по сумі кредиту та несплачених відсотках складає 219 930,44 грн., з яких: -прострочена заборгованість по кредиту - 6 601,29 грн.; -заборгованість по сумі кредиту 196 284,44 грн.; - відсотки - 17 044,71 грн.
Судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за умовами договору виконав у повному обсязі, в свою чергу відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, кредит та проценти за користування кредитними коштами не сплачує.
За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідачі, не надавши суду відзиву на позов, приведених у позові обставин не спростували, проти розрахунку, наданого банком, не заперечували. Свого розрахунку не надали.
Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачами умов договору та визнання ними заборгованості перед банком, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.
В той же час, вирішуючи питання про суму до стягнення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з цього, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 3 298,95 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 192, 207, 524, 526, 527, 530, 533, 611, 626-628, 632-634, 638, 643, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3298,95 грн. судового збору у рівних частинах з кожного.
Відповідач-1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач-2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач-3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст виготовлений 27 березня 2024 року.
Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ