КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/579/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024року місто Київ

справа № 757/38962/19-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року про відмову у задоволенні подання, постановлену під головуванням судді Т.В. Остапчук, у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням, в якому просив:

тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 на строк до повного виконання зобов'язань за виконавчим листом №757/38962/19-ц, виданим 13 березня 2023 року Печерським районним судом міста Києва, що виконується у виконавчому провадженні НОМЕР_2.

В мотивування вимог посилався на те, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №757/38962/19-ц, виданого 13 березня 2023 року Печерським районним судом міста Києва про простягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 3833752 грн., 3% річних в розмірі 23317,61 грн., інфляційних втрат в розмірі 7533,32 грн., пені в розмірі 272038 грн., судового збору в розмірі 9605 грн.

Вказував, що постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 27 березня 2023 року направлялася на адресу боржника, зазначену у виконавчому листі: АДРЕСА_1 , однак лист з постановою повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Зазначав, що боржник вважається належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилався на те, що боржником будь яких дій спрямованих на виконання рішення суду не здійснено, декларацію не надано.

Вказував, що під час здійснення виконавних дій ним встановлено, що на праві власності у боржника відсутні грошові кошти та цінності для виконання рішення суду.

Зазначав, що згідно відповіді AT КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунку боржника наявні грошові кошти в розмірі 2026,40 грн., які списано платіжною інструкцією від 20 квітня 2023 року. За наслідками розподілу грошових коштів було перераховано стягувачу 1732,16 грн.

Вказував, що згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 16 жовтня 2023 року (вих. №178147240) встановлено, що боржник в період з 27 березня 2023 року по 16 жовтня 2023 року неодноразово перетинав державний кордон України у невизначеному напрямку.

Зазначав, що відповідно до акту приватного виконавця від 31 жовтня 2023 року приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 . В результаті виходу за вказаною адресою, боржника розшукати не вдалось, майно на яке можливо звернути стягнення не знайдено.

Відповідно до виклику від 25 жовтня 2023 року (вих.№ 3996) боржника було зобов`язано з`явитись до виконавця 03 листопада 2023 року о 10.00 годині за адресою: місто Київ, вул. Грушевського Михайла, 10, однак ОСОБА_1 не з`явився, витребувані документи не надав, про причини неможливості з`явитись та надати документи не повідомив.

Посилався на те, що зважаючи на наявність поїздок боржника за кордон, існує реальна можливість довготривалого виїзду боржника за межі України. Також, відсутність боржника на території України та кошти, витрачені ним на такі поїздки, негативно впливають на виконання судового рішення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року у задоволенні вказаного подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не було досліджено всіх доказів, наданих на обгрунтування подання.

Вказував, що в ході виконання рішення суду ним було встановлено, що на праві власності у боржника відсутнє майно, кошти та/або інші цінності достатні для задоволення вимог стягувача, також боржником не виконано вимоги приватного виконавця, що свідчить про свідоме ухилення ним від виконання рішення суду та вимог приватного виконавця, крім того було встановлено, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України у невизначеному напрямку.

Зазначав, що незважаючи на обов`язки покладені на боржника рішенням суду, а також на законність вимог приватного виконавця, боржник свідомо ухиляється від їх виконання, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження, боржник не вчиняє жодних дій, направлених на виконання рішення суду.

08 лютого 2024 року від боржника ОСОБА_1 надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких останній просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказував, що він є волонтером благодійної організації БО «БФ «БАЙРАКТАР 2022» і перетинає кордон виключно з метою доставки гуманітарних вантажів.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. та боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутніть.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення стягувача ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що у поданні виконавцем не вказано доказів того, що боржник виїхав за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення. Наявність лише самого зобов'язання не наділяє правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 вказаного Закону України встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №757/38962/19-ц, виданого 13 березня 2023 року Печерським районним судом міста Києва про простягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 3833752 грн., 3% річних в розмірі 23317,61 грн., інфляційних втрат в розмірі 7533,32 грн., пені в розмірі 272038 грн., судового збору в розмірі 9605 грн.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 27 березня 2023 року направлялася на адресу ОСОБА_1 , зазначену у виконавчому листі: місто Київ, вул. Ломаківська, 16, однак лист з постановою повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

А відтак, боржник вважається належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

З метою отримання інформації щодо майнового стану боржника, наявності у останнього рухомого чи нерухомого майна приватним виконавцем було надіслано запити.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 27 березня 2023 року інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь боржника в ДРФО відсутня; інформації про номери рахунків, відкриті боржником відсутня.

Відповідно до відповіді AT КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунку боржника були наявні грошові кошти в розмірі 2026,40 грн., які списано платіжною інструкцією від 20 квітня 2023 року. За наслідками розподілу грошових коштів було перераховано стягувачу 1732,16 грн.

25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було надіслано виклик приватного виконавця від 25 жовтня 2023 року №3996, в якому було зобов`язано боржника з`явитись до приватного виконавця 03 листопада 2023 року щодо сплати боргу за виконавчим документом.

Як вбачається з акту приватного виконавця від 03 листопада 2023 року, ОСОБА_1 до приватного виконавця не з`явився, витребувані документи не надав, про причини неможливості з`явитись та надати документи не повідомив.

31 жовтня 2023 року приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 , в результаті якого за вказаною адресою, боржника розшукати не вдалось, майно на яке можливо звернути стягнення не знайдено, про що складено акт приватного виконавця від 31 жовтня 2023 року.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 16 жовтня 2023 року (вих. №178147240) встановлено, що боржник в період з 27 березня 2023 року по 16 жовтня 2023 року неодноразово перетинав державний кордон України у невизначеному напрямку.

Заперечуючи проти подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_1 вказував на те, що він і є волонтером благодійної організації БО «БФ «БАЙРАКТАР 2022» перетинає кордон виключно з метою доставки гуманітарних вантажів для ЗСУ та населення, постраждалого внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Зазначав, що приватним виконавцем не надано документів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про відкриття виконавчого провадження відносно нього та необхідність виконати рішення суду, однак доказів, що ним вчинялися дії по його виконанню, матеріали справи не містять. Також не зазначив про причини його неявки на виклики до приватного виконавця.

ОСОБА_1 не надав доказів, за яких суд мав би можливість дійти висновку про виконання ним зобов`язань перед кредитором, визначених рішенням суду, і погашення заборгованості без вжиття заходів про застосування яких просив виконавець.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він є волонтером благодійної організації БО «БФ «БАЙРАКТАР 2022» перетинає кордон виключно з метою доставки гуманітарних вантажів, а тимчасове обмеження у справі виїзду на межі України ніяким чином не забезпечить виконання рішення суду, а лише унеможливить доставки ним гуманітарних вантажів не є підставою для звільнення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що боржник ОСОБА_1 , знаючи про наявність відкритого виконавчого провадження НОМЕР_2 не вчинив дій, спрямованих на виконання свого боргового зобов`язання, колегія суддів вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.

На вищевказане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що дії боржника не свідчать про ухилення останнього від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань.

Таким чином, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на строк до виконання зобов`язань покладених на нього згідно виконавчого листа №757/38962/19-ц, виданого 13 березня 2023 року Печерським районним судом міста Києва, що виконується у виконавчому провадженні НОМЕР_2 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови скалдено 07 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: