РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1593/23

Провадження № 2/293/58/2024

12 березня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

секретаря судового засідання Крисюк О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бершадської І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі РВ ТВБВ №10005/023 філії - Житомирське ОУ АТ «Ощадбанк» про розірвання договору банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі РВ ТВБВ №10005/023 філії - Житомирське ОУ АТ «Ощадбанк», в якому просить розірвати договір банківського вкладу та стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу у розмірі 109000,00гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 09.08.2022 уклала з Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі РВ ТВБВ №1005/023 філії Житомирське ОУ АТ «Ощадбанк» договір банківського вкладу фізичної особи «Мій депозит» терміном на 12 місяців, тобто до 09.08.2023.

Позивач зазначає, що в серпні 2023 року звернулась до банку із вимогою повернути суму банківського вкладу, однак відповідач повідомив, що договір пролонгований до 09.08.2024. Посилаючись на вимоги статей 652, 1060 ЦК України, оскільки в неї було діагностовано захворювання очей, крім того, в будинку в якому вона проживає стався обвал даху, в зв`язку із чим будинок потребує негайного ремонту, а введення воєнного стану в Україні є форс-мажорною обставиною, є підставою для дострокового розірвання договору банківського вкладу фізичних осіб.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.10.2023, справа №293/1593/23 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

05.10.2023 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/1593/23, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

01.11.2023 суд здійснив перехід з розгляду справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 30.11.2023.

16.11.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що позивач 09.08.2023 або до вказаної дати не скористалась своїм правом скасувати автоматичне продовження строку вкладу та з настанням дати повернення вкладу не з`явилась до установи банку для отримання вкладу, у зв`язку з чим строк вкладу автоматично було продовжено. Жодних доказів на підтвердження фактів звернення до банку до 09.08.2023 або 09.08.2023 щодо повернення вкладу - позивачем не надано. Відтак, AT «Ощадбанк» належним чином та в повному обсязі виконує свої зобов`язання за договором і жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 30.11.2023 підготовче провадження у цивільній справі №293/1593/23 закрито та призначено судовий розгляд справи по суті на 20.12.2023.

20.12.2023 справа не розглядалась у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Збаражського О.М. в іншому провадження. Розгляд справи відкладено на 22.01.2024.

22.01.2024 ухвалою суду, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 15.02.2024.

15.02.2024 ухвалою суду, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 12.03.2024.

12.03.2024 в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, вказала, що позивачем не надано належних доказів про те, що після укладення договору банківського вкладу істотно змінились обставини, якими сторони керувалися під час укладення договору, відповідних доказів позивачем не надано. Просила відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 12.03.2024, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що 09.08.2022 ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі РВ ТВБВ №1005/023 філії Житомирське ОУ АТ «Ощадбанк» уклали договір банківського вкладу фізичної особи «Мій депозит» №7, терміном на 12 місяців, тобто до 09.08.2023, шляхом підписання договору на оформлення вкладу у розмірі 109000 гривень зі сплатою процентів на вклад у розмірі 6 % річних (а.с. 5-9).

Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору, підписанням договору (індивідуальна частина) вкладник підтверджує: що він до укладення даного договору (індивідуальна частина) ознайомлений з умовами договору, у тому числі договору (публічна частина), зміст якого йому повністю зрозумілий; факт приєднання до договору Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», розміщеного на офіційному сайті банку за адресою www.oschadbank.ua, в порядку та на умовах, визначених договором. Для даного типу договору законодавством не передбачено права вкладника розірвати договір чи припинити за вимогою вкладника зобов`язання за договором (п. 5.10 договору).

Згідно з п. 6.4 договору права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору банківського вкладу фізичної особи, порядок зміни і припинення його дії, визначається умовами договору (публічна частина).

Згідно з п.п. 9.1, 9.2 договору (публічна частина) в дату повернення вкладу щоразу строк вкладу автоматично продовжується на термін розміщення вкладу, зазначений у п.2.1. договору (індивідуальна частина). Новий строк вкладу визначається від дати автоматичного продовження строку вкладу до нової дати повернення вкладу. Початковою датою нового строку вкладу є дата автоматичного продовження строку вкладу. Новою датою повернення вкладу є останній день продовженого строку вкладу. Встановлення нової дати повернення вкладу не потребує укладення додаткового договору до договору (п. 9.1) (а.с.36).

В разі автоматичного продовження строку вкладу відповідно до п.9.1. договору (публічної частини), вклад розміщується на новий строк вкладу на умовах, які визначені п.2.1. договору (індивідуальна частина), за виключенням розміру процентної ставки. Нова процентна ставка на новий строк вкладу встановлюється відповідно до п.5.2. договору (публічна частина).

06.08.2023 відповідач поінформував позивача про дату закінчення строку дії банківського вкладу та умову автоматичного продовження на наступний термін, надіславши смс-повідомлення на фінансовий номер телефону позивача наступного змісту: «Ваш депозит №7 закінчується 09.08.2023. За умовами договору діє автоматичне продовження на наступний термін. Бережіть себе та керуйте депозитами онлайн-відмінити автопролонгацію або розмістити новий депозит можна у Ощад 24/7» (а.с.63-64).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, МОТИВИ СУДУ, ОЦІНКА ДОКАЗІВ

За правилами ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За приписами ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Встановлено, що згідно з умовами договору банківського вкладу №7, сторони уклади договір терміном дії 12 місяців, тобто до 09.08.2023, який відповідно до п. 9 договору може бути автоматично продовжений у разі закінчення строку вкладу та відсутністю вимоги вкладника про повернення свого вкладу.

Відповідно до п. 10.1 договору (публічна частина) в дату повернення вкладу, визначену відповідно до п.2.3. договору (індивідуальної частини) або п.9.1. договору (публічної частини) за умови настання хоча б однієї з подій, зазначених в пп.9.3.1., пп.9.3.2. договору (публічної частини) банк виплачує вкладнику вклад готівкою в установі банку (відділенні філії Банку, якій підпорядковане відділення, в якому відкрито рахунок/підрозділі центрального апарату банку, в якому відкрито рахунок) або за ініціативою вкладника здійснює перерахування вкладу на рахунок зазначений в п.2.6. договору (індивідуальна частина).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач 06.08.2023 поінформував ОСОБА_1 про дату закінчення депозиту та умову автоматичного продовження на наступний термін, надіславши смс-повідомлення на фінансовий номер телефону позивача.

З настанням дати повернення вкладу 09.08.2023 позивач не з`явилась до установи банку для отримання вкладу. Також позивач не подала в банк заяву про відмову від автоматичного продовження строку вкладу і не обрала відмову від автоматичного продовження строку вкладу в «Ощад24/7».

У зв`язку з чим, відповідно до п.2.9 договору (індивідуальна частина) та п. 9.1 договору (публічна частина) 09.08.2023 строк дії договору банківського вкладу фізичної особи «Мій депозит» №7 продовжено на 12 місяців, у зв`язку з умовою автоматичного продовження строку вкладу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору банківського вкладу. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Водночас, позивачем не надано належних та достовірних доказів істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, а саме обвалу даху в будинку та потреби в негайному ремонті будинку в якому проживає позивач, раптового погіршення зору після укладення договору банківського вкладу.

Тобто розірвання договору через істотну зміну обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли залишення відповідного правочину в силі призведе до завдання шкоди стороні, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору на первісних умовах. При цьому можливість розірвання договору пов`язується безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, за істотної зміни обставин.

Посилання позивача на наявність форс-мажорних обставин, а саме введення в Україні воєнного стану є безпідставним, оскільки договір банківського вкладу укладений сторонами під час дії воєнного стану, а тому вказана обставина не є обставиною непереборної сили для правовідносин, що виникли між позивачем та банком.

З огляду на викладене, виходячи з умов договору банківського вкладу №7 та положень ст. 1060 ЦК України, враховуючи відсутність доказів звернення позивача до банку з відповідною заявою про повернення вкладу та розірвання договору, істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, враховуючи, що строк визначений у договорі банківського вкладу не сплив, оскільки відповідно до умов цього договору він автоматично продовжився на той самий строк, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що у відповідача виник обов`язок видати вклад за договором банківського вкладу.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача про порушення його прав відповідачем та приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що докази це будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

адреса проживання: Житомирська область, Житомирський район, с.Браженка

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Акціонерне товариство "Державний ощадбанк України"

адреса місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул. Госпітальна, 12Г

код ЄДРПОУ 00032129

Повне рішення складено та підписано 18.03.2024.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ