"24" квітня 2024 р. Єдиний унікальний № 371/419/24
Номер провадження № 2-о/371/24/24
У Х В АЛ А

про залишення заяви без руху

24 квітня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/419/24

Провадження № 2-о/371/24/24

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миронівська міська рада Обухівського району Київської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

У С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що він є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка площею 2,63 га, що розташована на території Миронівської міської ради, яка належала спадкодавиці на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії РІ № 241574, виданого Миронівською РДА 18 лютого 2003 року.

06 листопада 2019 року ОСОБА_2 склала та посвідчила нотаріально заповіт, згідно з яким вказану земельну ділянку заповіла йому. Проте в заповіті було допущено помилку в даті його народження. Зокрема зазначено його дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 замість ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також відсутній документ про розірвання шлюбу між його батьками, тому неможливо підтвердити, що він є сином померлої ОСОБА_2 .

Просив встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є його матір?ю. Також просив встановити факт, що в складеному 06 листопада 2019 року заповіті дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз?яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов?язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктами 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання положень статті 175 та статті 318 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В заяві не вказані відомості про наявність електронного кабінету у заявника та заінтересованої особи.

Частиною 3 статті 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з частиною 4 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб?єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв?язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов?язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб?єктивні права та обов?язки мають юридичний зв?язок із суб?єктивними правами і обов?язками заявників.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказується, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов?язаний провести підготовчі дії, зокрема з?ясувати, які фізичні особи чи організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявнику та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Разом із тим відповідно до пунктів 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов?язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Зазначаючи в заяві про необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, для оформлення спадкових прав, заявник визначив у заяві заінтересованою особою Миронівську міську раду, проте не вказав, які юридичні наслідки може мати рішення про встановлення заявленого заявником факту для державної нотаріальної контори.

В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник зазначив, що ОСОБА_2 за життя була одружена із ОСОБА_3 . До заяви додана копія свідоцтва про шлюб та довідка про те, що ОСОБА_3 мав зареєстроване місце проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відомостей про те, чи подав ОСОБА_3 заяву про відмову від спадщини у заяві відсутні.

Відтак, ОСОБА_3 може бути заінтересованою особою у вказаній справі, оскільки рішення суду по справі може мати для нього юридичні наслідки, як для спадкоємця першої черги, який вважається таким, що прийняв спадщину.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повиння містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Заявник не вказав причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт розірвання шлюбу його батьків, та не додав до заяви доказів на підтвердження зазначеної обставини.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них .

З пункту 2 прохальної частини заяви неможливо визначити який факт, що має юридичне значення просить встановити заявник.

Наявність вказаних недоліків заяви перешкоджають відкриттю провадження у справі, а тому згідно правил частини 1 статті 185 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до частини 2 даної статті, в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

З огляду на наведене, заявнику необхідно усунути недоліки поданої заяви шляхом повідомлення про наявність електронного кабінету у заявника та заінтересованих осіб; визначення кола заінтересованих осіб, рішення суду по цій справі для яких може мати для них юридичні наслідки; викладення обставин щодо причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт розірвання шлюбу його батьків та подання до заяви доказів на підтвердження зазначеної обставини; зазначення у прохальній частині змісту вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.у відповідності до статті 315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миронівська міська рада Обухівського району Київської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки поданої заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Капшук