Справа № 456/6448/23
Провадження № 2-о/456/42/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Горзов О.О. просить встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявниці покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що включає в себе: 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_2 . За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складала, в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Отже, єдиними спадкоємцями за законом першої черги до майна померлої є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Заявниця ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю та братом постійно проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 ще з 1998 року. 27 жовтня 2004 року Стрийською міською радою на підставі рішення виконкому від 21.10.2004 № 298 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на згадану вище квартиру, відповідно до якого квартира належить їм на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках кожному. Відповідно до технічного паспорта, складеного 23.09.2004 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, згадана квартира складається з однієї житлової кімнати житловою площею 21,6 кв.м та комірки площею 1,5 кв.м, загальна площа квартири 23,1 кв.м. 25 травня 2017 року з метою покращення житлових умов сім`ї ОСОБА_2 придбала суміжну квартиру під № 2а. Зазначена квартира відповідно до технічного паспорта, складеного 31.05.2017 ФОП ОСОБА_5 , складається з однієї житлової кімнати загальною площею 13,6 кв.м. Згадані вище квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 є суміжними та фактично використовуються сім`єю заявниці як одна двокімнатна квартира: одна з кімнат використовується функціонально як кухня, а інша як житлова. У червні 2023 року ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської О.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері ОСОБА_2 . Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском спадкоємцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим вона змушена звертатись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 15 грудня 2023 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 23/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.01.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 24/.

Ухвалою від 22.02.2024 справу розглядом відкладено на 12.03.2024 /а.с. 43/.

Розгляд справи по суті відбувся 12.03.2024 без участі сторін.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Горзов О.О. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та представник заінтересованої особи Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 були батьками заявниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заінтересованої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 19.11.1980 та серії НОМЕР_2 від 22.09.2023 /а.с. 4-6, 8/.

Також судом встановлено, що 14.10.2023 ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_6 , запис № 167, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.10.2023 /а.с. 7/.

31.05.1984 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірвано, про що складено відповідний запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 31.05.1984. Прізвище сторін після розірвання шлюбу - ОСОБА_10 /а.с. 10/.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що 07.05.2022 складено відповідний актовий запис № 351 відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 07.05.2022 /а.с. 9/.

Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Факт реєстрації та проживання ОСОБА_2 на момент смерті в АДРЕСА_1 а підтверджується довідкою, наданою КП «Управляюча компанія «Комфортний Стрий», від 29.06.2023 за № 688 /а.с. 19/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

27 жовтня 2004 року Стрийською міською радою на підставі рішення виконкому від 21.10.2004 № 298 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до якого квартира належить їм на праві приватної спільної часткової власності, по 1/3 частці кожному /а.с. 11/.

Відповідно до технічного паспорта, складеного 23.09.2004 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, згадана квартира складається з однієї житлової кімнати житловою площею 21,6 кв.м та комірки площею 1,5 кв.м, загальна площа квартири 23,1 кв.м /а.с. 12/.

25 травня 2017 року з метою покращення житлових умов сім`ї ОСОБА_2 придбала суміжну квартиру під АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.05.2017 /а.с. 13-15/.

Зазначена квартира відповідно до технічного паспорта, складеного 31.05.2017 ФОП ОСОБА_5 , складається з однієї житлової кімнати загальною площею 13,6 кв.м. Згадані вище квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 є суміжними та фактично використовуються сім`єю заявниці як одна двокімнатна квартира: одна з кімнат використовується функціонально як кухня, а інша як житлова /а.с. 16/.

Тобто, судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_2 входять: 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_2 /а.с. 11-16/.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_2 на випадок смерті не складала, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи № 25/2023 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 46-56/.

Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2023 відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що розташоване у м. Стрию Львівської області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с. 17-18/.

Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини та відсутнє підтвердження постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Надані заявницею докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність прав на спадкове майно.

Так, судом встановлено та підтверджується копіями паспорта громадянина України № НОМЕР_5 , свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, матеріалами спадкової справи № 25/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , що остання заповіту на випадок смерті не складала, заявниця ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом, яка звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Також судом встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_3 , який є іншим спадкоємцем вказаної черги, проти задоволення заяви не заперечив /а.с. 4, 6, 7, 46-56/.

Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2023 відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що розташоване у м. Стрию Львівської області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с. 17-18/.

Проте в поданій до суду заяві та в судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Горзов О.О. ствердив, що остання на день смерті матері ОСОБА_2 постійно проживала без реєстрації разом з нею в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки її матір ОСОБА_2 через свій похилий вік та за станом здоров`я потребувала стороннього догляду та допомоги, а квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 є суміжними та фактично використовуються сім`єю заявниці як одна двокімнатна квартира: одна з кімнат використовується функціонально як кухня, а інша як житлова.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що була сусідкою ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є також її сусідами, яких вона знає з 1997 року. Останні проживали спільно у квартирах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , які були об`єднані між собою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що знайома із сторонами з 1993 року. ОСОБА_2 проживала разом з дітьми спільно в квартирах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , які були об`єднані між собою. Після смерті матері ОСОБА_1 продовжує проживати за вказаною адресою разом зі своєю родиною.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків у результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах.

Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Беручи до уваги, що заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявниці.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.03.2024, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 12.03.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 22.03.2024.

Керуючись ст. 293, 294, 315, 319, 354ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини постійно проживала в АДРЕСА_1 а однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.03.2024.

Суддя Л.В.Гула