Провадження № 2/641/584/2024 Справа № 641/6058/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участі секретаря судового засідання Ареп`євої О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача КП «Харківводоканал» -Карнаушенко Т.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Харківводоканал» , третя особа Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про відновлення становища, яке існувало до порушення прав споживача

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Харківводоканал» , третя особа Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про відновлення становища, яке існувало до порушення прав споживача.

В обґрунтування позову зазначив, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під його квартирою розташована квартира АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 . У 2022 році ОСОБА_3 почав проводити ремонт у своїй квартирі та в процесі ремонту відрізав трубу з подачею холодної води, яка йшла до позивача в квартиру, на стояки холодної води встановив кран, холодна вода в квартиру позивача не надходить. Працівники КП «Харківводоканал» при виході до квартири позивача, встановили, що квартирі де мешкає ОСОБА_1 з вини ОСОБА_3 з 06.10.2022 року відсутня холодна вода, про що 21.02.2023 року було складено акт. Також, працівниками КП «Харківводоканал» було роз`яснено позивачу, що вони не мають змоги підключити холодну воду через те, що відсутній допуск власника до квартири АДРЕСА_2 .

Позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_3 відновити становище, яке існувало до порушення його прав шляхом доступ до внутрішньобудинкової системи централізованого водопостачання, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_3 ; зобов`язати робітників КП «Харківоводоканал» підключити подачу холодної води до квартири АДРЕСА_4 ; стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. , судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

29.09.2023 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова прийнято до провадження справу та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24.11.2023 року на адресу суду від представника відповідача КП «Харківводоканал» надійшов відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовної заяви в частині вимог до КП « Харківводоканал» посилаючись на те, що КП «Харківводоканал» не є належним відповідачем.

Позивача та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити.

Представника відповідача КП «Харківводоканал» у судовому засіданні просила відмовити в частині вимог до КП «Харківводоканал» посилаючись на те, що КП «Харківводоканал» не є належним відповідачем.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не направив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не направив.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у житловому приміщенні осіб, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.11)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 є ОСОБА_3 ( а.с.22).

07.12.2022 року власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , звернувся до голови адміністрації в Слобідському районі м. Харкова зі скаргою на відсутність в його квартирі холодної води з 06.10.2022 року ( а.с.12).

26.12.2022 року Головою адміністрації в Слобіському районі м. Харкова на звернення ОСОБА_1 від 07.12.022 року була надано відповідь, відповідно до якої встановлено, що квартира АДРЕСА_6 розташована на 9-му поверсі вказаного житлового будинку, під час огляду холодна вода в квартирі відсутня. Силами КП «Харківводовідведення» проведені роботи з демонтажу запірної арматури на трубопроводі (стояку) холодного водопостачання, під час чого було з`ясовано, що поверхом нижче (на 8-му поверсі) в квартирі АДРЕСА_2 на стояку холодного водопостачання встановлено запірна арматура. Мешканцям квартири АДРЕСА_3 неодноразово було надано припис о наданні доступу до квартири з метою демонтажу запірної арматури і відновлення подачі холодного водопостачання до квартири АДРЕСА_6 . Вищезазначені роботи будуть виконані при наданні доступу ( а.с.14).

Згідно з актом обстеження від 21.02.2023 встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 відсутня холодна вода, у зв`язку тим, що поверхом нижче (на 8-му поверсі) в квартирі АДРЕСА_2 на стояку холодного водопостачання встановлено запірна арматура. У зв`язку з тим, що власник квартири АДРЕСА_2 не дає доступ, відновлювальні роботи по подачі холодної води до квартири АДРЕСА_6 технічно не можна провести.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII), Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон № 417-VIII) та Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219 (далі Порядок).

Так, відповідно до положень частин 5-7 статті 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом приписів частин 1 та 2 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями частини 1 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до приписів частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За змістом вимог пункту 7 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.

Нормою пункту 4 частини 1 статті 8 Закону № 2189-VIII встановлено, що виконавець комунальної послуги має право доступу до житла, інших об`єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг.

Згідно з положеннями пунктів 6 та 7 Закону № 417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; управитель багатоквартирного будинку фізична особа підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до приписів частини 2 статті 4 Закону № 417-VIII власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Нормами пунктів 1 та 2 частини 1 статті 7 Закону № 417-VIII встановлено, що співвласники зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку.

Порядок визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг. Дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання відповідної комунальної послуги (пункти 1, 2 Порядку Розділу І).

Згідно з приписами пунктів 4, 5 Розділу І Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку основними заходами технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем є, зокрема, усунення дрібних несправностей елементів систем з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв.

Так, безпосередньо досліджені судом письмові докази, суд вважає належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою та доповнюють один одного, містять інформацію щодо предмета доказування і здобуті у встановленому законом порядку.

Зазначені докази підтверджують що в квартирі АДРЕСА_4 ,відсутня холодна вода та з метою демонтажу запірної арматури і відновлення подачі холодного водопостачання до квартири АДРЕСА_6 доступ можливий лише з квартири АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач ОСОБА_3 ..

На спростування зазначених обставин відповідачем ОСОБА_3 не надано жодного належного та допустимого доказу.

Суд зазначає, що право на доступ до квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку з метою демонтажу запірної арматури і відновлення подачі холодного водопостачання до квартири АДРЕСА_4 кореспондується з обов`язком власника цієї квартири надати такий доступ без будь яких умов. Однак відповідачем ОСОБА_3 такий обов`язок не виконаний.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідност.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

У відповідності до ст.ст.13,81ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідност.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачеві, неможливість використовувати пошкоджений автомобіль для звичайного способу життя, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з останнього слід стягнути на користь позивача 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Отже, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково .

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн.60 коп., а також витрати пов`язані на оплату правничої допомоги у розмірі 7000 грн

Так правничу допомогу надавав адвокат Кочнєва Л.В., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 22.09.2023 року, актом виконаних робіт від 22.09.2023 року , та квитанціями про сплату (а. с. 23-25). Отже, зОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати понесені на оплату правничої допомоги у розмірі 7000 грн.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн.60 коп.

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Харківводоканал» про відновлення становища, яке існувало до порушення прав споживача, задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 надати Комунальному підприємству «Харківводоканал» доступ до внурішньобудинкової системи централізованого водопостачання у приміщенні вбиральні (санвузол) квартири АДРЕСА_3 , для проведення ремонтних робіт по усуненню аварійної ситуації та заміни частини стояка холодного водопостачання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 ( одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 7000 ( сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Представник позивача:адвокат Кочнєва Любов Василівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000050 від 09.11.2022 року

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий,адреса реєстрації: АДРЕСА_5

Відповідач: Комунальне підприємство «Харківводоканал», , вул. Конторська, буд.90, м. Харків.

Третя особа: Комунальне підприємство « Жилкомсервіс», , вул. Конторська, буд.35, м. Харків.

Повний текст рішення складено 24.04.2024 року

Суддя: О. А. Курганникова