Провадження № 2/369/1957/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Кубарській Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 369/13346/23 за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 596. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.09.2022 року, виданим Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позивачка ОСОБА_1 є його донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 15.06.1993 року.

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, що складається зокрема із 1/2 частки домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами), яке розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 частка будинку належить померлому ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. за № 3147 та про що маються записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

У встановлений законом строк позивачка звернулась до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від померлого батька, однак нотаріус повідомила позивачці про наявність арешту, накладеного на будинок.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70054321 від 16.09.2022 року, ОСОБА_2 значиться спадкодавцем.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327741878 від 01.04.2023 року вбачається, що на зазначений вище будинок був накладений арешт 14.09.2017 року, номер запису про обтяження: 22342176 на підставі постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 54379701 від 26.07.2017 року.

У цій же інформаційній довідці зазначені РНОКПП боржника ОСОБА_2 - НОМЕР_2 та адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Однак у померлого батька позивачки ОСОБА_2 інший РНОКПП - НОМЕР_3 та інше зареєстроване місце проживання, а саме з 24.12.1992 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (підтверджується відміткою в його паспорті).

Враховуючи це можна дійти висновку, що арешт був накладений державним виконавцем на майно іншої особи, ПІБ якої співпадає з ПІБ батька позивачки.

Однак абсолютно безпідставно під арештом також знаходиться майно батька позивачки ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується вищезгаданою інформаційною довідкою.

Як тільки позивачці стало відомо про наявність арешту, вона особисто зверталась до відповідача із заявою про зняття арешту з будинку від 03.04.2023 року, відповідь на яку була надана відповідачем у листі № 24981 від 14.07.2023 року.

Відповідач зазначив, що згідно пошуку в Автоматизованій системі виконавчого провадження "електронний архів" відносно ОСОБА_2 наявні відомості про виконавче провадження № 54379701 щодо виконання виконавчого листа № 369/13637/14-ц, виданий 28.09.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості в розмірі 2773625, 19 грн.

19.03.2018 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Документи виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Враховуючи викладені обставини позивачка вимушена звернутись до суду із вимогою про скасування арешту спадкового майна, яке належало її батьку.

24.08.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

23.10.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті.

14.02.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Проте, позивачем у поданій позовній заяві зазначено, що вона просить суд здійснювати розгляд справи у її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 596.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.09.2022 року, виданим Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позивачка ОСОБА_1 є його донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 15.06.1993 року.

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, що складається зокрема із 1/2 частки домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами), яке розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 частка будинку належить померлому ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. за № 3147 та про що маються записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

У встановлений законом строк позивачка звернулась до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від померлого батька, однак нотаріус повідомила позивачці про наявність арешту, накладеного на будинок.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70054321 від 16.09.2022 року, ОСОБА_2 значиться спадкодавцем.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327741878 від 01.04.2023 року вбачається, що на зазначений вище будинок був накладений арешт 14.09.2017 року, номер запису про обтяження: 22342176 на підставі постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 54379701 від 26.07.2017 року.

У цій же інформаційній довідці зазначені РНОКПП боржника ОСОБА_2 - НОМЕР_2 та адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Однак у померлого батька позивачки ОСОБА_2 інший РНОКПП - НОМЕР_3 та інше зареєстроване місце проживання, а саме з 24.12.1992 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (підтверджується відміткою в його паспорті).

Враховуючи це можна дійти висновку, що арешт був накладений державним виконавцем на майно іншої особи, ПІБ якої співпадає з ПІБ батька позивачки.

Однак абсолютно безпідставно під арештом також знаходиться майно батька позивачки ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується вищезгаданою інформаційною довідкою.

Позивачка особисто зверталась до відповідача із заявою про зняття арешту з будинку від 03.04.2023 року, відповідь на яку була надана відповідачем у листі № 24981 від 14.07.2023 року.

Відповідач зазначив, що згідно пошуку в Автоматизованій системі виконавчого провадження "електронний архів" відносно ОСОБА_2 наявні відомості про виконавче провадження №54379701 щодо виконання виконавчого листа № 369/13637/14-ц, виданий 28.09.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості в розмірі 2773625, 19 грн.

19.03.2018 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Документи виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги те, що згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається яке на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт та внесено відповідне обтяження щодо майна ОСОБА_2 не виявлено, на даний час відсутні виконавчі провадження.

Крім того боржником за вказаним виконавчим провадженням є особа, яка не є власником нерухомого майна: 1/2 частки домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , спадкоємцем якого є позивач у даній справі, відтак відсутні підстави для дії арешту майна, у зв`язку із чим питання щодо зняття арешту підлягає вирішенню в судовому порядку.

Слід зазначити, що стороною відповідача об`єктивна необхідність в існуванні обтяження у виді арешту нерухомого майна батька позивача, який помер на час розгляду справи, в суді не доведена, та не спростовані доводи позивача в цій частині.

Враховуючи викладене, а також виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, а також неможливістю позивача реалізувати свої спадкові права після смерті батька, а тому суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладений 14.09.2017 року на підставі постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 54379701 від 26.07.2017 року на 1/2 частки домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , номер запису про обтяження: 22342176.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст судового рішення складено 27.03.2024 року.

Суддя А.В. Янченко