Справа № 624/507/23
№ провадження 2/624/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Крапівки Т.В., за участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Кегичівка, Харківської області цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 51267,65 грн, з яких 12100 грн - сума кредиту (тіло кредиту), сума процентів за користування кредитом 27588 грн, інфляційні втрати - 9961,71 грн, три відсотки річних -1617,97 грн. Також стягнути з відповідача понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 2684 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Позовна заява обгрунтована тим, що ТОВ «Авентус Україна». 19.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4488426 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 12100 грн, строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 18.08.2021. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12100 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п. 1.5.кКредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. 16.10.2021 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. 21.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №21-06/2022, згідно з умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором з відповідачем було відступлено ТОВ «ФК» Фінтраст Україна». Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 12100 грн - тіло кредиту та 27588 грн - нараховані проценти, всього - 39688 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок інфляційних втрат проведений з лютого 2022 року по квітень 2023 року. Загальна сума інфляційних втрат склала 9961,71 грн. Розрахунок трьох процентів річних проведений з 15.01.2022 по 19.05.2023 та складає 1617,97 грн.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 20.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам надано час для подання заяв по суті.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 09.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 13.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 13.02.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 19.07.2021 на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 12100 грн від ТОВ «Авентус Україна».

Відповідачем до суду був поданий відзив, згідно з яким проти заявленого позову заперечує, вважає що сплив строк позовної давності. Позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів. Порядок видачі коштів в готівковій та безготівковій формі регламентовано Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 №174 «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками України», яким передбачений перелік документів, що підтверджують проведення касової операції. Відповідач вважає, що до позову не додані документи, що підтверджують отримання грошових коштів за договором кредиту, які відповідають вимогам вищезазначеної Інструкції. Відповідач вважає, що позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником, не надано відповідні первинні документи бухгалтерського обліку. Також відсутній досудовий порядок врегулювання спору, а саме, позичальнику не надано вимог, листів, претензій повідомлень щодо заборгованості по договору, а надана лише роздруківка з електронної пошти про відправлені повідомлення. Вважає, що позивач звернувся з позовом про дострокове повернення кредиту, а тому мав бути задіяний достроковий порядок врегулювання спору. Відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній оригінал кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів, а також наявна копія акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу №21-06/2022 від 21.06.2022, але інформації щодо ОСОБА_1 там не зазначено. Відповідач вважає, що проценти за користування кредитом не підлягають сплаті позивачу, оскільки ним не доведено виконання умов договору факторингу, а також у зв`язку з неповідомленням новим кредитором боржника про зміну кредитора, яке відбулося 22.06.2022, а отже починаючи з цієї дати, відповідно до положень ст. 613 ЦК України, позичальник не повинен сплачувати проценти кредитодавцю який допустив прострочення кредитора. Відповідач вважає, що надана копія Статуту позивача є неналежним доказом по справі, оскільки технічно є неякісною. Також відповідач заперечує проти заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу. Зазначає, що сума у 8000 грн не відповідає критерію співмірності витрат, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час (8 годин) на збір та аналіз доказів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складання позовної заяви та подання її до суду. Відсутній детальний опис робіт та формування ціни, не зазначено інформації щодо доцільності укладення договору з адвокатом та відсутність на підприємстві в штаті юристів які можуть виконувати таку роботу. Також відповідач просить врахувати, що відповідач має 3 групу інвалідності та потребує постійного лікування та витрат на медичні препарати, при цьому її єдиним доходом є пенсія. Також просить не стягувати з неї витрати позивача на сплату судового збору, оскільки позивачем не було вжито заходів досудового врегулювання спору.

Відповідачем, крім відзиву було подано письмове клопотання про зменшення розміру судових витрат і витрат на правничу допомогу, яке містить аргументи аналогічні зазначеним у відзиві.

Позивачем була надана до суду відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 12100 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується наданням довідки ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» про перерахування коштів. Кредитний договір повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем в позовній заяві. На підтвердження укладання договору № 4488426 про надання споживчого кредиту позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового Ідентифікатора «А690900», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Подання електронного доказу в паперовій копії не робить такий доказ недопустимим. Наданий до суду електронний Кредитний договір у паперовій формі належним чином засвідчено відповідно до Державного стандарту України. Позивачем також наголошено, що примірник оригіналу Кредитного договору в нього наявний. Позивач вправі надати доказ підписання договору, що міститься у Іншому документі (ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»), навіть у разі відсутності відображення підпису в договорі. Такі дії є законними та свідчать про волевиявлення сторін на укладення договору, тож за таких обставин немає підстав для визнання електронного кредитного договору недійсним чи неукладеним тощо. Крім того, відповідачем на підтвердження укладення кредитного було здійснено платежі - часткову сплату на рахунок кредитора, що підтверджується карткою обліку договору. Щодо розрахунків, позивач зазначає, що строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 Договору, а саме п. 1,4., п 4.3. що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. 4.3.2. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору. Позивач зазначає, що ні він, ні первісний кредитор не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, неустойки (штрафу, пені). ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою та, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному Договору, який оформлений належним чином як документ Товариства, що підписаний Директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою Товариства. При цьому чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного, наданий розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості. Заборгованість розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ "Авентус Україна", який як первісний кредитор здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Щодо правомірності факторингу та повідомлення про відступлення прав вимоги, то пп. З п. 5.1. кредитного договору передбачено, право кредитора укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Щодо реєстру боржників, то позивачем додано належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ Про захист персональних даних". Щодо подання доказів, зазначає, що копії доказів були подані до суду належним чином засвідчені, а тому є належними та допустимими та отриманими законним шляхом. Щодо розрахунку судових витрат зазначає, що вони документально доведені, а тому підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої буде ухвалене судове рішення відсутні.

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» до суду надана запитувана інформація.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Матеріалами справи встановлено, що 19.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4488426. Договір підписано електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2 Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 12 100,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. Знижена процентна ставка 0,57 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п.4.2 договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Відповідно п.п. 4.1, 4.2.,4.3. Договору, строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору. Порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація): споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів. Порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору.

Відповідно до п.п. 5.1.3 Договору, товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою особою без окремої згоди споживача.

Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.06.2022 №2047, операція по прийняттю коштів від ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 12100 грн 19.07.2021 о 17-25 на рахунок НОМЕР_1 проведена успішно.

Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 були зараховані грошові кошти в сумі 12100 грн від 19.07.2021.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом - картки обліку договору, ОСОБА_1 станом на 20.06.2022 має заборгованість перед кредитором в сумі 39688 гривень, з яких основний борг - 12100 гривень, заборгованість за процентами 27588 гривень. Проценти розраховані за зниженою ставкою по 16.08.2021, за стандартною ставкою з 17.08.2021. Нарахування заборгованості припинено 14.01.2022. Сплата за кредитом ОСОБА_1 була здійснена 16.08.2021 та 16.09.2021. Загальна сума сплат на погашення кредиту 9127,03 грн.

21.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №21-06/2022.

Відповідно до копій свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, статуту, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, має ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі надання послуг з факторингу.

Згідно п.1.1, 1.2, 1.3 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші) платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Фактор протягом 10 (десяти) робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі реєстру боржників зобов`язується направити, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно додатку № 3 до цього договору письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору.

21.06.2022 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників.

Відповідно до витягу реєстрів боржників (додаток №1 до договору факторингу) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відступлено право вимоги заборгованості до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 4488426 в сумі 39688 грн. Порядковий номер в реєстрі 233.

Згідно роздруківки з електронної пошти ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 21.06.2022 направлено повідомлення про відступлення прав вимоги на електронну пошту ОСОБА_1 зазначену у п. 11 (реквізити та підписи сторін) кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані до суду докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, а саме документів з ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та АТ КБ «ПриватБанк», суд вважає належними та допустимими доказами та не погоджується з доводами відповідача, щодо відсутності належних доказів виконання первинним кредитором умов кредитного договору щодо надання кредитних коштів.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з цими положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та в порядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже надані банками документи, що містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Отже, визначений позивачем розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, відповідає умовам договору та підлягає стягненню.

Доводи відповідача, щодо спливу строків позовної давності, не вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, дострокове звернення з позовом до суду, неповідомлення його про відступлення права вимоги, прострочення кредитором, відсутність у справі оригіналів документів, та неякісні копії цих документів не є слушними.

Так, відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи дату укладання договору 19.07.2021, строк повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строків позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності.

Доводи відповідача щодо обов`язку вжиття заходів досудового врегулювання є безпідставними, оскільки законодавством такого обов`язку кредитодавця не передбачено, він на власний розсуд користується своїми правами щодо захисту порушених його прав в тому числі на безпосереднє звернення до суду з позовом. Посилання відповідача на судову практику щодо достроково повернення кредиту, враховуючи обставини справи, яка розглядається, є недоречними, оскільки строк повернення кредиту настав.

Доводи відповідача щодо неповідомлення її про відступлення права вимоги, не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявна роздруківки з електронної пошти ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про направлення 21.06.2022 повідомлення про відступлення прав вимоги на електронну пошту ОСОБА_1 зазначену у п. 11 (реквізити та підписи сторін) кредитного договору. Крім того неотримання боржником від фактора повідомлення про перехід прав вимоги за кредитним договором не впливає на факт переходу такого права до позивача. Це право відповідно до умов договору факторингу перейшло до позивача в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого позивач став кредитором по відношенню до відповідача стосовно заборгованості. Неповідомлення новим кредитором боржника про отримання права вимоги за борговим зобов`язанням має негативні наслідки для нового кредитора у разі виконання боржником обов`язку первісному кредитору. Відповідач виконання за кредитним договором первісному кредитору не здійснив. Тому цей довід відповідача не впливає на вирішення справи по суті.

Щодо доводів відповідача про відсутність оригіналів документів, суд зазначає.

Відповідно до ч. 2, ч.4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2, ч.3 ст. 100 ЦПК України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Порядок засвідчення копій документів визначений Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Представником позивача надана до суду позовна заява з доданими до неї копіями доказів була прошита та пронумерована з зазначенням вищезазначених відомостей. В позовній заяві зазначено в кого знаходяться оригінали доказів.

Відповідач про надання до суду для огляду оригіналів документів не заявила.

Отже, надані позивачем копії доказів подані у відповідності до вимог закону та є допустимими.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розглядаючи вимогу позивача щодо стягнення штрафних санкцій нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, то суд вважає, що ця вимога підлягає частковому задоволенню.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат здійснений за період лютого 2022 по квітень 2023 року включно та 3% річних здійснений за період з 15.01.2022 по 19.05.2023, тобто 496 календарних днів.

Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Так з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.

Отже, на підставі викладеного позивач був позбавлений права нараховувати у період дії в Україні воєнного стану як 3% річних, так й інфляційних втрат, оскільки у даному випадку за законом відповідач звільнений від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК.

Таким чином нараховані позивачем інфляційні витрати та 3% річних за період починаючи з 24 лютого 2022 року до стягнення з відповідача не підлягають.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати в розмірі 521,61 грн, з розрахунку: за неповний лютий 2022 року, тобто до 23.02.2022 включно ((101,6*39688):100)-39688)/28*23= 521,61 грн. А також 3% річних в розмірі 117,43 грн, з розрахунку: з 15.01.2022 по 23.02.2022 включно (39688*3):100:365*36=117,43 грн.

Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за договорами, то суд керується такими положеннями Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладених норм Закону та встановлених в судовому засіданні фактів передання первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» права вимоги за грошовим зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 позивачу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданого платіжної інструкції, позивач за подання даного позову до суду, у відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатив судовий збір в розмірі 2684 гривень.

У зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2111,23 грн (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 40327,04 грн.х2684грн./51267,65грн).

Клопотання відповідача про зменшення чи звільнення її від відшкодування позивачу судового збору, суперечить положенням Глави 8 ЦПК України.

Також позивачем понесені витрати на правничу допомогу в сумі 80000 грн. Ці витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги, копією платіжної інструкції від 19.05.2023 на суму 8000 грн, копією рахунку на оплату по замовленню, копією звіту про надання правової допомоги.

Відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 2 6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підставі викладених норм Закону, наданих позивачем документів, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу та заявленого відповідачем клопотання, суд вважає, що заявлені позивачем витрати підлягають зменшенню.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про зменшення цих вимог до 4000 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на відповідача покладається сплата понесених позивачем витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 3146,39 грн (40327,04грн.х4000грн./51267,65грн).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76-82, 95, 137, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №4488426 від 19.07.2021 в розмірі 39688 (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень, а також інфляційні втрати в розмірі 521 (п`ятсот двадцять одна) гривня та три відсотки річних в розмірі 117 (сто сімнадцять) гривень 43 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати на оплату судового збору в розмірі 2111 (дві тисячі сто одинадцять) гривень 23 копійки та витрати на правову допомогу у розмірі 3146 (три тисячі сто сорок шість) гривень 39 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження за адресою: вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150, Код .

Представник позивача: Крюкова Марина Володимирівна, ордер серії АН №1075167 від 19.05.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №5127 від 29.08.2018, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: Каніщева Віта Сергіївна, ордер серії ПТ №224414 від 08.07.2023, ордер серії ВІ №1160232 від 01.08.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2656 від 26.03.2019, адреса для листування: АДРЕСА_3 . Відповідно клопотання від 08.01.2024 повноваження у справі були припинені.

Суддя Т.В.Богачова