Справа № 185/2636/24
Провадження № 2-о/185/132/24
21 березня 2024 року м.Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шаповалова І.С., перевіривши на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин,
До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин.
Відповідно до ч. 9 ст. 10 та ч. 3 ст. 294 ЦПК встановлено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Тому, до заяв окремого провадження застосовуються загальні положення щодо позовних заяв.
Частиною 4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Заявник просить встановити факт належності трудової книжки та факт родинних відносин.
Заявник додав до заяви клопотання про звільнення від сплати судового збору. Мотивував клопотання тим, що в нього відсутні доходи за попередній рік, й відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.
Дослідивши матеріали клопотання про звільнення від сплати судового збору доходжу такого висновку.
Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч. ч. 1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до ст. 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Слід зазначити, що звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.
Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Доводи про відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його майнове становище, але й подати до суду відповідні докази.
Слід зауважити, що дохід - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.
Крім того, довідка Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради від 28.02.2024, Довідка за формою ОК-5 від 04.03.2024, та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.02.2024 року, на які посилається заявник як на підставу для звільнення від сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для такого звільнення, оскільки не характеризують майновий стан заявника та відсутність у неї інших доходів. Такими документами, наприклад також, можуть бути довідки про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.
До клопотання, інших належних доказів на підтвердження майнового стану (загальної суми доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі) не надано.
З урахуванням викладеного, оскільки наданий доказ не є належним та беззаперечним доказом, який підтверджує майновий стан заявника та відсутність у неї можливості сплатити судовий збір, та не дає змоги в повній мірі оцінити її майновий стан, тому заявнику пропонується надати докази на підтвердження майнового стану або сплатити суму судового збору у сумі 1211,20 грн.
Абзацем 2 частини 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Тому заявнику необхідно сплатити 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) за кожну вимогу, а всього 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за такими реквізитами:
Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Таким чином, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, роз`яснивши заявнику про необхідність надання доказів про сплату судового збору та/або доказів на підтвердження майнового стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185,260 ЦПК України, суддя,
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин - залишити без руху.
Надати заявнику строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Шаповалова