_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/645/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого по справі судді Гниличенко М.В.,

за участі секретаря Тіщенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса у порядку загального позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» адвокат Гонтар П.А. звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , якою просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 381 464,00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Одночасно з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.2023 року цивільна справа № 947/29686/23 була відкрита за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.2023 року заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» адвоката Гонтар Поліни Анатоліївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково. Накладено арешт на 1/6 частину трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності від 06.07.1998 року, реєстраційний номер майна 34320855. В решті вимог заяви відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 12.12.2023 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду.

16.02.2024 року від представника позивача адвоката Гонтар П.А. надійшло клопотання про приєднання документів на підтвердження понесених правових витрат, яким обґрунтовано витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Особи, що беруть участь у справі, було належним чином сповіщені у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» адвокат Гонтар П.А. до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованою адресою місця проживання - АДРЕСА_1 , проте поштові повідомлення разом з копією позову, додатками та судовими повістками, повернуто з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження. У разі відсутності такої заяви, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь-яких письмових пояснень або доказів суду не надано, доводи позову не спростовано належними доказами.

Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що докази, які є в матералах справи є достатніми для розгляду справи за відсутності учасників процесу, розглянути справу по суті.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ст.16 ЦК України, кожнаособа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» є юридичною особою (), основним видом діяльності якої є неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

05 березня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 відповідачем був здійснений підпал об`єкту торгівлі у результаті якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» було заподіяну шкоду у вигляді знищення товарно-матеріальних цінностей (тютюнових виробів), обладнання, тимчасової споруди та іншого майна на загальну суму 381 464,00 грн., з них: вартість знищеного товару на суму 245164,00 грн., вартість кіоску у розмірі 91200,00 грн., вартість кавомашини у розмірі 4600,00 грн., вартість охоронного обладнання у розмірі 12000,00 грн., вартість тютюнового обладнання у розмірі 20000,00 грн., вартість іншого інвентарю у розмірі 8500,00 грн.

За даним фактом було порушено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 06.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 4 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області від 15.03.2023 року визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Вироком Київського районного суду м.Одеси від 13.07.2023 року, що набрав законної сили, за результатами розгляду кримінального провадження №0000135 від 06.03.2023 року затверджено мирову угоду про визнання винуватості від 21.06.2023 року, укладену між прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси та обвинуваченим ОСОБА_1 про визнання винуватості.

Відповідача визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік. Зазначений вирок набрав законної сили та в апеляційному порядку не було оскаржено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0000135 від 06.03.2023 року не заявлявся, а в добровільному порядку відповідач не відшкодував завдану шкоду.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до абз.1 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі.

У статті 1192 Цивільного кодексу України встановлені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої же якості, полагодження пошкодженої речі тощо); відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, має важливе значення для усунення наслідків такого правопорушення та поновлення порушених прав громадян, підприємств, установ, організацій. Саме тому особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, має право на її відшкодування. Реалізувати це право можна шляхом пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні до початку судового розгляду.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Право звернутися з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням має лише потерпілий від кримінального правопорушення або особа, яка має право діяти від його імені.

Компенсація шкоди здійснюється особою, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Так, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому внаслідок кримінального правопорушення. В іншому випадку шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні або позову, що подається в порядку цивільного судочинства, коли по справі винесено обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили.

Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з частиною 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення.

Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Вироком суду, який набрав законної сили, було встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідачів позивачу було завдано матеріальну шкоду в сумі 381464 грн., та зазначену шкоду відповідач в добровільному порядку позивачу не відшкодував, та доказів зворотному матеріали справи не містять.

На підтвердження позовних вимог стороною позивачу було надано наступні докази, які містяться в матеріалах справи довідка про збиток від пожежі № 342, Інвентаризаційний опис від 03.03.2023 року, Акт документальної ревізії від 03.03.2023 року, копії накладних в період від 05.10.2022 року по 25.01.2023 року, фото кіоску, копію локального кошторису на придбання матеріалів та обладнання, що необхідне для монтажу засобів охоронної сигналізації від 24.11.2023 року, роздруківки щодо вартості кіоску.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог в частині завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в розмірі 381464 грн., в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу було надано Договір про надання правової допомоги від 14.09.2023 року, Додаткова угода № 1 до Договору № 10 від 14.09.2023 року про надання правової допомоги, Детальний опис наданих послуг у справі № 947/29686/23 від 06.02.2024 року,платіжна інструкція № 1889 від 05.02.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Враховуючи викладене, витрати на правову допомогу підлягають стягненню відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 5721,96 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 12, 13, 76-81, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 1166, 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 06.12.2005 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монблан Трейд 21», , юридична адреса: 65026, м.Одеса, вул.Приморський бульвар, буд.14,оф.409 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 381464,00 /триста вісімдесят одна тисяча чотириста шістдесят чотири/ гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 /десять тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 06.12.2005 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 5721,96 /п`ять тисяч сімсот двадцять одна гривня/ 96 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 20.03.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.