К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
У Х В А Л А

20 лютого 2024 року місто Київ

справа № 369/4223/20

апеляційне провадження № 22-з/824/80/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАРАЗ-2" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ТОВ "ЗАРАЗ-2" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Власником іншої частини квартири є його колишня дружина ОСОБА_2 .

Згідно Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 17 травня 2016 року ТОВ "ЗАРАЗ-2" визначено управителем будинку даного багатоквартирного будинку.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 1 вересня 2019 року розділено особові рахунки по квартирі АДРЕСА_1 . За відповідачем закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 1 лютого 2019 року по вересень 2020 року в сумі 11 070 грн. 11 коп., яка складається з: заборгованості за оплату житлово-комунальних

послуг в розмірі 9 423 грн. 91 коп.; інфляційних втрат, трьох процентів річних та договірної пені в сумі 1 646 грн. 20 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року позов ТОВ "ЗАРАЗ-2" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЗАРАЗ-2" заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9 972 грн. 07 коп., що складається з: суми заборгованості в розмірі 9 423 грн. 91 коп., трьох процентів річних в розмірі 378 грн. 98 коп., втрат від інфляції в розмірі 169 грн. 18 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЗАРАЗ-2" судовий збір в розмірі 1 893 грн. 50 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року та зменшено розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЗАРАЗ-2", з 9 972 грн. 07 коп. до 9 481 грн. 31 коп., яка складається з: заборгованості за оплату житлово-комунальних послугв розмірі 9 083 грн. 44 коп.; інфляційних втрат в розмірі 167 грн. 03 коп.; трьох процентів річних в розмірі 230 грн. 84 коп. Зменшено суму судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЗАРАЗ-2", з 1 893 грн. 50 коп. до 1 800 грн. 36 коп. В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року залишено без змін. Стягнуто з ТОВ "ЗАРАЗ-2" на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при поданні апеляційної скарги, в розмірі 407 грн. 58 коп.

14 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, посилаючись на те, що в резолютивній частині постанови не вказано особовий рахунок на який буде зарахована стягнута сума. В матеріалах справи відсутній належним чином завірений договір та особовий рахунок про який ТОВ "ЗАРАЗ-2" не повідомило заявника.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав заяву та просив роз`яснити судове рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 3 статті 271 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Порядок та підстави для роз`яснення судового рішення наведені у статті 271 ЦПК України.

Так, відповідно до частин 1-2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Тлумачення наведеної норми процесуального закону дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання внаслідок незрозумілості чи неоднозначності.

Судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 є мотивованим, чітким та зрозумілим.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Київського апеляційного суду із заявами про роз`яснення постанови від 24 січня 2023 року.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 20 червня 2023 року та 14 листопада 2023 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про роз`яснення постанови відмовлено (том ІІ а.с. 40-41, 74-75, 76-77).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

За приписами статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Аналізуючи положення наведеної статті можна зробити висновок, що перелік підстав для визнання дій учасника справи зловживанням процесуальними правами не є вичерпним.

На суд покладено обов`язок вживати заходів для запобігання учасниками справи зловживання процесуальними правами.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненням головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Неодноразове подання ОСОБА_1 заяв про роз`яснення постанови суду, яка набрала законної сили, перешкоджає виконанню судового рішення, а тому суд розцінює такі дії у своїй сукупності, як зловживання процесуальними правами.

Згідно із частиною 3 статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути заяву.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, внаслідок чого заяву про роз`яснення судового рішення слід залишити без розгляду.

Крім того, за приписами статей 143-144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Колегія суддів вважає необхідним попередити ОСОБА_1 , що у разі вчинення ним аналогічних дій в майбутньому, суд буде вправі визнати такі дії зловживання процесуальними правами та застосувати заходи процесуального примусу у виді стягнення штрафу.

Керуючись статтями 44, 144, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року залишити без розгляду.

Попередити ОСОБА_1 про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: