Справа № 944/3543/23
Провадження №2/944/331/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.03.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

26 травня 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: земельної ділянки, площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:04:004:0730, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 58); житлового будинку, загальною площею 181,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля марки «MAZDA 6», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Просить визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:04:004:0730, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 58); та право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 181,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №58). А також просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50% вартості автомобіля марки «МAZDA 6», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , як компенсацію вартості неподільного майна подружжя, що становить 62015 грн.

Позов обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2008 року. Оскільки шлюбні відносини у них не склалися, тому 24 січня 2023 року рішенням Яворівського районного суду Львівської області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_4 , залишено прізвище ОСОБА_5 . У зв`язку із смертю його матері в Республіці Італія, у 2010 році він отримав страхову виплату в розмірі близько 20000 доларів США. 29 вересня 2010 року за ці кошти була придбана квартира АДРЕСА_2 . Оскільки торони хотіли власний будинок, то було прийнято рішення про продаж квартири в м. Новояворівську, та купівлю земельної ділянки. 13 серпня 2013 року сторонами була придбана земельна ділянка, площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:04:004:0730, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 58). Покупцем даної ділянки була відповідач у справі, за письмової згоди чоловіка ОСОБА_1 , яка була засвідчена приватним нотаріусом Чопик Ю.С. 13 серпня 2013 року, як і посвідчений ним же договір купівлі-продажу земельної ділянки. В подальшому, на вищезазначені земельній ділянці він своїми силами збудував житловий будинок, загальною площею 181,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №58, державна реєстрація 08.06.2015 року). Власником житлового будинку зазначена ОСОБА_4 . Крім того, в період шлюбу сторонами у справі спільно було придбано автомобіль марки «MAZDA 6», 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_4 . Після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Оскільки майно було набуте сторонами в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження. Також цією ж ухвалою було витребувано у приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Чопика Ю.С. копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідченого 29 вересня 2010 року приватним нотаріусом Чопиком Ю.С. та копії документів, на підставі яких цей договір був укладений та нотаріально посвідчений; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:004:0730 від 13 серпня 2013 року та письмової згоди ОСОБА_1 на купівлю цієї земельної ділянки, яка була засвідчена 13 серпня 2013 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Чопиком Ю.С.; у приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Карпа Т.В. було витребувано копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідченого 04 вересня 2012 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Карпа Т.В. та копії документів, на підставі яких цей договір був укладений та нотаріально посвідчений; в АТ «Державний експертно-імпортний банк України» витребувано банківські виписки по всіх рахунках, в тому числі і валютних ОСОБА_1 ,, які були відкриті в АТ «Державний експертно-імпортний банк України», з дати відкриття рахунку до 2013 року.

На виконання ухвали суду від 02 червня 2023 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Чопиком Ю.С. 04 липня 2023 року надано копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 29 вересня 2010 року та документи, на підставі яких наданий договір посвідчувався, та договір кіпівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 13 серпня 2013 року та длокументи, на підставі яких даний договір посвідчувався; приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Карпа Т.В., 11 липня 2023 року надано документи зі справ архуву; АТ "Державний експертно-імпорний банк України" 24 липня 2023 року надав інформацію щодо руху коштів на рахунках ОСОБА_1 за запитуваний період в електронному вигляді.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, його представник адвокат Данілін С.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача згідний за на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не прибула, її представник ОСОБА_6 подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки в цей час він перебуватиме в судовому засіданні у Франківському районному суді міста Львова.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 18 березня 2023 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18 березня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 26 березня 2024 року.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в шлюбу, який був зареєстрований 18 жовтня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 88.

Також судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24 січня 2023 року, у справі №944/5528/22, яке набрало законної сили. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишено прізвище ОСОБА_5 .

Також судом встановлено, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29 вересня 2010 року, та зі згоди дружини ОСОБА_4 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується матеріалами наданими приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Чопик Ю.С.

В подальшому квартира за адресою: АДРЕСА_3 , була продана ОСОБА_1 за письмовою згодою дружини ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі продажу від 04 вересня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Карпа Т.В.

На підставі договору купівлі-продажу від 13 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Яворівського районного округу Львівської області Чопиком Ю.С., ОСОБА_4 , за письмової згоди чоловіка ОСОБА_1 , придбала земельну ділянку площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:04:004:0730, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №326764095 від 23 березня 2023 року власником житлового будинку загальною площею 181.8 кв.м, житловою площею 108.7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 є власником автомобіля марки «МAZDA 6», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 23 січня 2020 року, що підтверджується інформацією, наданою Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно із ст.163 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст.68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу, здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статтею 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

При цьому, суд враховує, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 537/78/19.

В свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів придбання спірного майна за її особисті кошти суду не надано, шлюбний договір не укладався, а також відповідач не наводить підстав для відступлення від принципу рівності часток подружжя.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає, що земельна ділянка, площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:04:004:0730, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 58) та житловий будинок, загальною площею 181,8 кв.м., що знаходиться на даній земельній ділянці, а також автомобіля марки «MAZDA 6», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 були придбані сторонами за час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 50% процентів вартості автомобіля , як компенсацію неподільного майна подружжя, суд зазначає, що правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Таким чином, врахувавши презумпцію рівності часток, а також положення статті 71 СК України, встановивши, що спірний автомобіль зареєстрований за відповідачкою та перебуває у її користуванні, є неподільною річчю, позивачем, як іншим з подружжя, не використовується, тому суд вважає, що поділ транспортного засобу, який є спільним майном подружжя, необхідно провести шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості належної йому 1/2 частки у спільному майні подружжя, що становить 62015 грн 00 коп.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідачем в ході розгляду справи не спростовано оцінку вартості автомобіля, надану позивачем, та будь-яких доказів на підтвердження іншої ринкової вартості автомобіля суду з боку відповідача надано не було.

Згідно з ч. 1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 12836, 00 гривень, що підтверджується квитанцією №34 від 12 травня 2023 року.

Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 12836, 00 гривень.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, ст. ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 139, 141, 258, 259, 263- 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,08 га, кадастровий №:04:004:0730, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 58); житловий будинок, загальною площею 181,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «MAZDA 6», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,08 га, кадастровий №:04:004:0730, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 58)

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частинужитлового будинку, загальною площею 181,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №58).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50% вартості автомобіля марки «МAZDA 6», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , як компенсацію вартості неподільного майна подружжя, що становить 62015 (шістдесят дві тисячі п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 12836 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 70 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду безпосередньо через Львівський апеляційний суду.

Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Суддя Д.Б. Поворозник