АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/13/23

провадження 22-ц/822/9/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Лисака І.Н.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року головуючий у першій інстанції Літвінова О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Саламандик А.І., у січні 2023 року звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначала, що ОСОБА_2 25 вересня 2022 року о 18 год. 40 хв. біля будинку АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом марки Hyundai моделі 110 з номерним знаком НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції, допустила зіткнення із автомобілем марки Jeep з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який був припаркований та по інерції зіткнувся із автомобілем марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , спричинивши механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із висновком автотоварознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 , судового експерта ОСОБА_4 від 06 жовтня 2022 року №66-09-22 матеріальний збиток складає 126039 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» від 02 вересня 2022 року №EP-210865490.

Звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 28 вересня 2022 року.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачено страхового відшкодування в сумі 41375 грн 87 коп.

Вказувала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнала у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 .

Просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу Citroen C1 з номерним знаком НОМЕР_3 в сумі 84713 грн 38 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за пошкодження транспортного засобу Citroen C1 з номерним знаком НОМЕР_3 в сумі 10000 грн солідарно.

ОСОБА_5 у лютому 2023 року подала позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в новій редакції.

Просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу Citroen C1 з номерним знаком НОМЕР_3 в сумі 84713 грн 38 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Саламандик А.І., до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу Citroen C1 з номерним знаком НОМЕР_3 в сумі 84713 грн 38 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

В решті відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» проведено огляд транспортного засобу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в межах встановленого законом строку.

За таких обставин у ОСОБА_5 були відсутні підстави самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди.

Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту Товариства з обмеженою відповідальністю «Едак» від 22 жовтня 2022 року №120585, виконаний на замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», є належним доказом.

Судом першої інстанції безпідставно обґрунтовано рішення висновком судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22, складеним на замовленням ОСОБА_5 .

Висновок судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22, складений на замовленням ОСОБА_5 , не містить розрахунку коефіцієнту фізичного зносу.

У ремонтній калькуляції до висновку експерта зазначені запасні частини (деталі), які підлягають заміні, однак, які не були зафіксована як пошкоджені та не могли бути пошкоджені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відсутні фотографічні зображення пошкодження.

У висновку судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22, складеного на замовленням ОСОБА_5 , невірно визначено дату виробництва транспортного засобу та неправильно встановлено коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортного засобу, що в свою чергу впливає на його ринкову вартість.

Вказує на стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_5 коефіцієнту втрати товарної вартості в сумі 8763 грн 68 коп., 20% податку на додану вартість в сумі 15836 грн 05 коп. на порушення вимог закону.

Посилається на порушення норм процесуального права, призначення ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 березня 2023 року судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС та відновлення провадження ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25 травня 2023 року у зв`язку із повідомленням про неможливість проведення судової експертизи.

Вважає, що додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року є необґрунтованим, робота, яка виконана адвокатом є незначною, справа не є складною, тому витрати на професійну правову допомогу в сумі 5000 грн є неспівмірними та необгрунтованими.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Саламандик А.І., до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_1 на стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу Citroen C1 з номерним знаком НОМЕР_3 в сумі 84713 не 38 коп.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про вчинення Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 вересня 2022 року №EP-210865490, визначення висновком авто товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 , судового експерта ОСОБА_4 від 06 жовтня 2022 року №66-09-22 матеріального збитку в сумі 126039 грн.

Водночас судом першої інстанції встановлено звернення ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про страхове відшкодування та здійснення Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» виплати в сумі 41375 грн 87 коп.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2022 року встановлено, що ОСОБА_2 25 вересня 2022 року о 18 год. 40 хв. біля будинку АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом марки Hyundai моделі 110 з номерним знаком НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції, допустила зіткнення із автомобілем марки Jeep з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який був припаркований та по інерції зіткнувся із автомобілем марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , спричинивши механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із висновком автотоварознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 , судового експерта ОСОБА_4 від 06 жовтня 2022 року №66-09-22 матеріальний збиток складає 126039 грн.

ОСОБА_1 звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 28 вересня 2022 року №ДКЦВ 6587.

Представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» Пога В.М. складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) 04 жовтня 2022 року, відповідно до якого власник транспортного засобу ОСОБА_1 підписала акт огляду, з актом ознайомлена, пошкодження записано вірно.

Згідно із звітом фізичної особи підприємця ОСОБА_6 про визначення вартості відновлювального ремонту від 22 жовтня 2022 року №120585 на підставі договору між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едак» про проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 04 жовтня 2022 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, заподіяного власнику транспортного засобу автомобіля Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 складає 47788 грн 30 коп.

Після чого ОСОБА_1 подала Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» заяву про виплату страхового відшкодування від 26 жовтня 2022 року.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» складено страховий акт від 16 листопада 2022 року №ДКЦВ 6587, згідно якого розмір страхового відшкодування 41375 грн 87 коп., зазначено реквізити для виплати страхового відшкодування одержувача ОСОБА_1 розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк».

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснено виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування на картковий рахунок в сумі 41375 грн 87 коп. 16 листопада 2022 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» від 02 вересня 2022 року №EP-210865490.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону ).

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених указаним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну подію подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

За правилами абз.1 пункту 36.4 статті 36 вказаного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Заслуговують на увагу посилання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в апеляційній скарзі на те, що звіт про визначення вартості відновлювального ремонту Товариства з обмеженою відповідальністю «Едак» від 22 жовтня 2022 року №120585, виконаний на замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», є належним доказом, судом першої інстанції безпідставно обґрунтовано рішення висновком судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22, складеним на замовленням ОСОБА_5

Положенням пункту 34. 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, виходячи з наведених положень Закону, потерпілий має право на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У справі, що переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 28 вересня 2022 року №ДКЦВ 6587.

Представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» Пога В.М. складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) 04 жовтня 2022 року, відповідно до якого власник транспортного засобу ОСОБА_1 підписала акт огляду, з актом ознайомлена, пошкодження записано вірно.

Згідно із звітом фізичної особи підприємця ОСОБА_6 про визначення вартості відновлювального ремонту від 22 жовтня 2022 року №120585 на підставі договору між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едак» про проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 04 жовтня 2022 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, заподіяного власнику транспортного засобу автомобіля Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 складає 47788 грн 30 коп.

З огляду на наведене Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» страхова компанія у передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк направила свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, ОСОБА_1 не набула правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 357/5725/16-ц (провадження № 61-13823св18) та у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 301/1075/15-ц (провадження № 61-9399св18).

Вирішуючи спір, судом першої інстанції взято до уваги висновок автотоварознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 , судового експерта ОСОБА_4 від 06 жовтня 2022 року №66-09-22

За змістом висновку судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22 визначено коефіцієнт втрати товарної вартості транспортного засобу «2», коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «0».

За змістом статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до пункту 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу (КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

На підставі пункту 7.38 Методики коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно із пунктом 7.39 зазначеної Методики винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Відповідно до пункту 8.2 Методики, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість, б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ, в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах № 910/3650/16 і № 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17.

За змістом акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), складеного представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» Пога В.М. у присутності ОСОБА_1 04 жовтня 2022 року, деталі транспортного засобу марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 відновлювались ремонтом (крило переднє ліве, дверка передня ліва).

Отже, визначення за висновком судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22 коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «0» є неправомірним.

Ставка податку на додану вартість встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля із врахуванням податку на додану вартість виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником податку на додану вартість.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником податку на додану вартість, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Згідно із ремонтною калькуляцією від 05 жовтня 2022 року, яка є додатком до висновку судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22 , вартість запасних частин визначено з урахуванням 20% податку на додану вартість.

Натомість, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 під час проведення ремонтних робіт понесені витрати із сплати податку на додану вартість, а тому відсутні підстави для відшкодуванню ОСОБА_1 вартості ремонту автомобіля із врахуванням податку на додану вартість.

Суди першої інстанцій не дав оцінки зазначеним обставинам, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про здійснення стягнення страхового відшкодування на підставі висновку судового експерта Павлишина Я.Д. від 06 жовтня 2022 року №66-09-22.

Встановлено, що ОСОБА_1 подано Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» заяву про виплату страхового відшкодування від 26 жовтня 2022 року.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» складено страховий акт від 16 листопада 2022 року №ДКЦВ 6587, згідно якого розмір страхового відшкодування 41375 грн 87 коп., зазначено реквізити для виплати страхового відшкодування одержувача ОСОБА_1 розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк».

Після чого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснено виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування на картковий рахунок в сумі 41375 грн 87 коп. 16 листопада 2022 року.

Отже, наявність заяви ОСОБА_1 , поданої Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група», про виплату страхового відшкодування від 26 жовтня 2022 року, надання реквізитів рахунку для перечислення грошових коштів дає підстави для висновку про досягнення згоди Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_1 про розмір страхового відшкодування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не повідомила Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відмову від заяви про виплату страхового відшкодування від 26 жовтня 2022 року та не наполягала на призначенні експертизи пошкодженого майна.

Факт перерахування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про покладення на страховика обов`язку здійснити страхову виплату ОСОБА_1 , що складається з матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на порушення норм матеріального права.

На підставі частини 1статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Виходячи з висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»). Проте таке доведення може впливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між особою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)

В оцінці зазначених обставин суд під час перегляду цієї справи враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 61-13823св18, відповідно до якого відсутні підстави для визнання необґрунтованим визначеного страховиком розміру заборгованості відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і у такому разі потерпілий може спростувати визначений страховиком розмір шкоди шляхом проведення судової експертизи.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» подало до суду першої інстанції клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 березня 2023 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС.

На вирішення експерта постановлено питання: яка вартість матеріального збитку (тобто з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу) транспортного засобу марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 станом на 25 вересня 2022 року?

Водночас ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 березня 2023 року зобов`язано ОСОБА_1 надати експерту спірний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію для проведення експертизи.

За повідомленням про неможливість проведення експертизи судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Мандрика І.В. від 17 травня 2023 року №СЕ-19/111-23/16667-АВ судовому експерту не було забезпечено проведення огляду об`єкта дослідження автомобіля марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 .

Натомість, суд першої інстанції, відновлюючи провадження у справі ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25 травня 2023 року, не надав оцінки діям ОСОБА_1 з невиконання обов`язку надати судовому експерту автомобіля марки Citroen моделі C1 з номерним знаком НОМЕР_3 .

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ст.109 ЦПК України).

Схожий за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року в справі № 201/11183/16 (провадження № 61-23601св18).

Отже, у матеріалах справи немає доказів, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» неправильно визначено розмір страхового відшкодування.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2023 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) вказала, що додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у cправі № 922/3289/21.

За таких обставин додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 вересня 2023 року також підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Ураховуючи, що у позові ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено, судові витрати покладаються на ОСОБА_1 .

За подання апеляційної скарги Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» сплатило судовий збір в сумі 1610 грн 40 коп.

Тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судовий збір в сумі 1610 грн 40 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судовий збір в сумі 1610 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 30 січня 2024 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

І. Н. Лисак