Справа №464/7415/23
пр № 2/464/329/24
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

25 березня 2024 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді - Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання - Андрушко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 01.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2023 визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 в судове засідання для надання особистих пояснень.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30.01.2024 явку позивача ОСОБА_1 для надання особистих пояснень в судове засідання визнано обов`язковою.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Враховуючи неявку учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ч. 1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

За змістом ст. ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя.

Згідно із вказаною нормою суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Більше того, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини (ст. 110 СК України).

З урахуванням вищенаведеного, судом визнано явку позивача обов`язковою, оскільки без отримання від останньої особистих пояснень по суті позову, судом неможливо повно, всебічно та об`єктивно розглянути справу.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2023 визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 в судове засідання для надання особистих пояснень.

Разом з тим, учасники справи в судові засідання, призначені на 10.00 год. 27.12.2023 та на 10.00 год. 30.01.2024, не з`явились, повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомляли.

18.12.2023 на електронну адресу суду (відправник ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, в якому наполягає на задоволення позовних вимог.

При цьому, 21.12.2023 на електронну адресу суду (відправник ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшло клопотання, адресоване суду від відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого відповідач просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Враховуючи викладені обставини, з урахуванням того, що клопотання від позивача та відповідача надійшли на адресу суду від одного і того ж відправника (ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що може містити ознаки зловживання позивачем процесуальними правами та штучного створення умов визнання відповідачем позову з метою прийняття судом рішення, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30.01.2024 явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання для надання особистих пояснень визнано обов`язковою.

Водночас, позивач ОСОБА_1 , явку якої судом визнано обов`язковою, в судові засідання, призначені на 09.30 год. 05.03.2024 та на 12.00 год. 25.03.2024, повторно не з`явилась, повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомляла, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не скеровувала.

Відповідно до ч. 1, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі №756/6049/19 висловлено позицію про те, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року в справі №9901/278/21.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що розгляд справи, яка тривалий час перебуває у провадженні суду, неодноразово відкладався у зв`язку із необхідністю отримати особисті пояснення позивача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, що свідчить про фактичне не підтримання нею поданого позову, а її нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов слід залишити без розгляду.

Разом з тим, залишення заяви без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд,

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 25 березня 2024 року.

Головуюча Сабара Л.В.