ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2024 року м. Кропивницький

справа № 394/129/23

провадження № 22-ц/4809/525/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Новоархангельська селищна рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Новоархангельської селищної ради на додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області (суддя Запорожець О. М.) від 13.12.2023,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

13.02.2023 ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Назаренко Юрій Володимирович, звернувся з позовом до Новоархангельської селищної ради про визнання недійсними та скасування рішень Новоархангельської селищної ради.

Позивач вказав, що 07.11.2007 між Новоархангельською селищною радою та ОСОБА_1 укладено строком на 10 років договір оренди земельної ділянки площею 24 кв.м, якій присвоєно кадастровий номер :50:051:0146, на території смт Новоархангельськ для розміщення торгівельного павільйону. Державну реєстрацію договору здійснено 08.11.2007 за №83.

06.11.2017 між тими ж сторонами укладено додаткову угоду щодо продовження строку дії договору до 08.11.2027.

Договір виконувався, але згідно з рішенням Новоархангельської селищної ради № 1934 від 18.11.2021 право оренди земельної ділянки виставлено на продаж, а рішенням № 2249 від 23.12.2021 вирішено поділити орендовану позивачем земельну ділянку.

Позивач вважає, що вказані рішення відповідача порушують належне йому право оренди земельної ділянки, а тому просив суд визнати їх незаконними (недійсними) та скасувати.

Крім того, в позовній заяві позивач повідомив, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком його судові витрати по справі становитимуть у 30000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача у разі задоволення позову.

2.Короткий зміст рішення суду

1.Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2023 позов ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради задоволено повністю, а саме:

-визнано недійсним та скасовано рішення Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області № 1934 від 18.11.2021 «Про затвердження земельної ділянки, яка пропонується для продажу права оренди на земельних торгах та надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою АДРЕСА_1 »;

-визнано недійсним та скасовано рішення Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області № 2249 від 23.12.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» в частині надання Новоархангельській селищній раді дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки загальною площею 0,0024 га, кадастровий номер :50:051:0146.

2.Додатковим рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2023 стягнуто з Новоархангельської селищної ради на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн.

3.Додатковим рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2023 задоволено заяву адвоката Назаренка Ю. В. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у справі. Суд стягнув з Новоархангельської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. При цьому суд встановив, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн підтверджені наданими ним доказами, а саме: копією договору про надання правової допомоги від 08.11.2022, укладеного між адвокатським бюро «Юрій Назаренко та партнери» і позивачем ОСОБА_1 ; випискою з рахунку від 08.11.2022; світлокопію платіжного доручення №@2PL800862 від 08.11.2022. Суд вказав, що при вирішенні питання розподілу судових витрат він виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши докази витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд визнав їх доведеними, необхідними, співмірними та такими, що відповідають вимогам реальності їх та розумності їхнього розміру.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Відповідач по справі Новоархангельська селищна рада подала апеляційну скаргу на додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2023 у справі № 394/129/23 у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення.

Вимогу апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відповідач не знав і не міг знати вчасно про судове засідання, оскільки повідомлення про час та дату розгляду судом питання про ухвалення додаткового рішення надійшло відповідачу пізніше, а тому він не міг ознайомитися із заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації судових витрат позивача та подати до суду клопотання про зменшення розміру такої компенсації.

Ознайомившись зі змістом оскаржуваного додаткового рішення суду, відповідач дійшов висновку, що позивач та його адвокат значно завищили суму витрат на правничу допомогу, не надали належних доказів обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, їх вартості.

4.Про відзив на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу від позивача та його представника до суду апеляційної інстанції не надійшов, хоча копію ухвали Кропивницького апеляційного суду від 22.02.2024 про відкриття апеляційного провадження та встановлення позивачу на надання відзиву на апеляційну скаргу, а також копію апеляційної скарги вручено позивачу ОСОБА_1 01.02.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 598 (а. с. 168).

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

5.Короткий зміст пояснень учасників справи, висловлених у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Представник апелянта Новоархангельської селищної ради Яношевський В. П., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу, надав усні пояснення щодо викладених у ній доводів та вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Назаренко Ю. В. повідомленні належним чином про час, дату та місце розгляд у справи, але у призначений час ці учасники справи до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили.

6.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

13.02.2023 ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Назаренко Юрій Володимирович, звернувся з позовом до Новоархангельської селищної ради про визнання недійсними та скасування двох рішень Новоархангельської селищної ради. Крім того, в позовній заяві позивач повідомив, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком його судові витрати по справі становитимуть у 30000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача у разі задоволення позову.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2023 позов ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради задоволено повністю, а саме:

-визнано недійсним та скасовано рішення Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області № 1934 від 18.11.2021 «Про затвердження земельної ділянки, яка пропонується для продажу права оренди на земельних торгах та надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою АДРЕСА_1 »;

-визнано недійсним та скасовано рішення Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області № 2249 від 23.12.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» в частині надання Новоархангельській селищній раді дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки загальною площею 0,0024 га, кадастровий номер :50:051:0146.

У цьому рішенні (основному) суд не вирішив питання розподілу судових витрат, зокрема витрат позивача на професійну правничу допомогу.

12.12.2023 представник позивача адвокат Назаренко Ю. В. звернувся до суду з заявою про прийняття додаткового рішення про компенсацію коштом Новоархангельської селищної ради витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн.

На підтвердження факту витрат позивача на професійну правничу допомогу та їх розміру ним надано до суду доказами:

- копією договору про надання правової допомоги від 08.11.2022, укладеного між адвокатським бюро «Юрій Назаренко та партнери» і позивачем ОСОБА_1 ;

- випискою з рахунку від 08.11.2022;

- світлокопію платіжного доручення №@2PL800862 від 08.11.2022.

7.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково.

8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1.Норми права та їх джерела, які підлягають застосуванню

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Положення ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦПК України передбачають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положення ст. 246 ЦПК України встановлюють, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

8.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

Відповідач оскаржує додаткове рішення суду першої інстанції про присудження позивачу компенсації понесених ним витрат на професійну правничу допомогу з кількох підстав:

1)відповідач не був своєчасно повідомлений судом про судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, не мав можливості ознайомитися із заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення та подати до суду клопотання про зменшення розміру компенсації судових витрат позивача;

2)розмір присудженої судом позивачу компенсації витрат на професійну правничу допомогу є недоведеним належними доказами, значно завищеним (неспівмірним).

Стосовно першого доводу апеляційної скарги (1), колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що основними засадами судочинства в Україні є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів, доведенні перед судом їх переконливості, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення .

Згідно з нормами ч. ч. 2, 3 ст. 246, ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд зобов`язаний призначити заяву сторони по справі про розподіл судових витрат в судове засідання, якщо справа розглядалася з призначенням її до розгляду по суті в судових засіданнях (не в письмовому провадженні), за наслідком проведення якого має бути прийняте відповідне процесуальне рішення (додаткові рішення, постанова або ухвала).

У процедурі розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат суду належить забезпечити сторонам у справі можливість бути повідомленими про розгляд заяви та надати свої заперечення щодо розміру витрат, які заявник намагається компенсувати за рахунок протилежної сторони.

Крім того, суд повинен забезпечити сторонам дотримання принципів змагальності, рівності в судочинстві, реалізацію права сторони «бути вислуханою» як передумови того, що вона була «почута», що є складовою права на справедливий суд.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладено у п. 7.32 постанови від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21, який суд апеляційної інстанції враховує згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України про те, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, не виключають обов`язку суду повідомити сторони про призначення судового засідання з розгляду заяви про розподіл судових витрат відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України чи повідомити їх про прийняття заяви до розгляду (якщо провадження у справі є письмовим).

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Назаренко Ю. В. звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення про стягнення з відповідача Новоархангельської селищної ради витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн, які поніс позивач у цій справі. До заяви ним додано платіжне доручення №@2PL800862 від 08.11.2022 про сплату ОСОБА_1 на користь Адвокатського бюро «Юрій Назаренко та партнери» 30000,00 грн як плати за договором (а. с. 132 - 133).

З огляду на те, що місцевий суд розглянув справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи, то відповідно до ст. ст. 246, 270 ЦПК України мав розглянути й заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у тому ж порядку, тобто призначити судове засідання.

Однак ухвалу про прийняття до розгляду заяви про розподіл судових витрат суд не постановив, оскільки така в матеріалах справи відсутня.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що сторони по справі з дотриманням вимог ст. ст. 128 - 130 ЦПК України щодо форми повідомлення, його змісту, строку та порядку його надсилання повідомлялися судом про час, дату та місце проведення такого судового засідання.

Примітно, що заява про ухвалення додаткового рішення надійшла від представника позивача до суду 12.12.2023, а розглянута судом вже на наступний день 13.12.2023 у період з 09:30 до 09:46 (згідно з протоколом судового засідання, а. с. 135).

В апеляційній скарзі відповідача зазначено, що 13.12.2023 о 12:54 до електронного кабінету Новоархангельської селищної ради надійшло повідомлення про призначене на 09:30 того ж дня судове засідання.

Хоча апелянт і не надав до суду апеляційної інстанції доказів того, коли саме ним було отримане таке повідомлення, колегія суддів апеляційного суду приймає цей аргумент до уваги, оскільки суд першої інстанції не долучив до справи доказів направлення відповідачу такого електронного повідомлення та його доставки.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з твердженням апелянта, що він не мав достатньо часу для явки до місцевого суду та підготовки до участі у судовому засіданні 13.12.2023.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Так, як відповідач обґрунтовано вказав в апеляційній скарзі, що 13.12.2023 місцевий суд розглянув заяву позивача від 12.12.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та ухвалив таке рішення за відсутності представника відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, а тому оскаржуване додаткове рішення підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Стосовно другого доводу апеляційної скарги (2) про недоведеність та неспівмірність витрат, колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що за висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи норми частин 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у п. 130, 131, 133 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

У п. 128 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду вказано, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, представник позивача у поданій до суду позовній заяві вказав, що за попереднім розрахунком судові витрати позивача оцінюються в 30000,00 грн.

До позовної заяви позивач додав копію договору про надання правової допомоги від 08.11.2022 № б/н, укладеного між адвокатським бюро «Юрій Назаренко та партнери» і позивачем ОСОБА_1 , за умовами якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу та представляти його у справі про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування з метою захисту прав останнього на землю (п. 2.1, 2.2. договору), натомість клієнт зобов`язався сплатити адвокату кошти для покриття фактичних витрат та гонорар (п. 3.1 договору) розмір якого є фіксованим і становить 30000,00 грн (п. 4.9 договору) (а. с. 6 - 8).

Крім того, до позовної заяви було додано виписку з банківського рахунку АО «Юрій Назаренко і партнери» за 08.11.2022 з якої вбачається, що вказаного числа на цей рахунок зараховано банком кошти в сумі 30000,00 грн, які надійшли від ОСОБА_1 , як плата за договором (а. с. 9).

Таким чином, в день укладення договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 сплатив обумовлений договором фіксований гонорар адвоката.

З матеріалів справи відомо, що адвокат Назаренко Ю. В. склав та подав до суду позовну заяву з додатками, заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а. с. 77 - 78), заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с. 132), приймав участь у судових засіданнях 22.03.2023 (а. с. 54 - 57) та 11.12.2023 (а. с. 117 - 122).

Додані позивачем до позовної заяви докази підтверджують розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 30000.00 грн, який вказаний у позовній заяві як попередній розмір судових витрат.

Отже, колегія суддів відхиляє безпідставне твердження апелянта про недоведеність належними доказами розміру витрат позивача на послуги адвоката.

Надані позивачем докази понесених ним судових витрат є належними так, як містять інформацію про предмет доказування.

Загалом надані позивачем докази на підтвердження судових витрат відповідають вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, які встановлені ст. ст. 77 - 80 ЦПК України.

З огляду на фіксований розмір гонорару адвоката, ненадання позивачем та його представником передбаченого ч. 3 ст. 137 ЦПК України детального опису робіт (наданих послуг) адвоката не позбавляє відповідача доводити неспівмірність таких витрат.

Це обумовлено тим, що фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п. 147 постанови від 16.1.2022 у справі № 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

В суді першої інстанції відповідач, який приймав участь у справі, був ознайомлений з позовною заявою та доданими до неї доказами, зокрема які обґрунтовують витрати на професійну правничу допомогу, заяв про не співмірність заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу не подав, тобто не заперечував щодо наданих позивачем доказів в цій частині.

Згідно із заявою представника позивача від 12.12.2023 про ухвалення додаткового рішення він, керуючись принципом диспозитивності, просив суд стягнути з відповідача половину раніше вказаної ним суми - 15000,00 грн замість 30000,00 грн (а. с. 132).

В апеляційній скарзі відповідач не заперечував необхідність витрат позивача на послуги адвоката у цій справі, але вказав про «значно завищену суму правової допомоги», тобто про неспівмірність її розміру.

При цьому будь-яких аргументів та обґрунтування такого твердження він не навів, не вказав у чому конкретно він вбачає таку непропорційність.

Отже, відповідач не виконав вимогу ч. 6 ст. 137 ЦПК України та не довів непропорційність таких витрат, тому доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються колегією судів апеляційного суду як необґрунтовані та недоведені.

9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги відповідача знайшли часткове своє підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, саме щодо недотримання місцевим судом порядку розгляду питання про прийняття додаткового рішення.

Місцевий суд допустив порушення норм процесуального права, передбачене п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення з ухваленням нового судового рішення щодо розподілу витрат позивача на оплату послуг адвоката, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги Новоархангельської селищної ради задовольнити частково.

Додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2023 скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з Новоархангельської селищної ради (код юридичної особи у ЄДР 04367217) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 14.03.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник