Справа № 750/745/24
Провадження № 2/750/675/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю представника позивача Шаповалова М.С.,

представника відповідача Довбенко В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

16 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить стягнути 117454 грн. 49 коп. у відшкодування майнової шкоди та 2200 грн. у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Обґрунтовано позов тим, що 26 травня 2022 року по вул. Святомиколаївська, 9 у м. Чернігові було пошкоджено транспортний засіб позивача «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок падіння гілки дерева. Жодних позначок про аварійність дерева або того, що в місці знаходження дерева паркування заборонено, не було. У результаті вказаної події транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 117454 грн. 49 коп. Позивачем було проведено відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого склала 118895 грн. Оскільки дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, її власником є територіальна громада міста, а тому саме з Чернігівської міської ради повинна бути стягнута майнова шкода, завдана позивачу. Крім того, позивач понесла витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 2200 грн., які також підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою. Твердження позивача про те, що автомобіль було припарковано в дозволеному місці загального користування не може бути прийнято до уваги, оскільки норми чинного законодавства чітко регулюють та містять такі визначення, як паркування, місця для паркування, майданчики для паркування. Біля будинку № 9 та АДРЕСА_1 відсутні будь-які дорожні знаки щодо заборони зупинки/стоянки транспортних засобів. Однак, позивачем у повній мірі не були дотримані вимоги чинного законодавства щодо обов`язків власників транспортних засобів, оскільки вона залишила автомобіль там, де їй було зручно, не впевнившись у відсутності небезпеки, а тому саме через недбалість позивача та нехтування своїми обов`язками автомобіль отримав механічні пошкодження внаслідок падіння гілки дерева. Крім того, позивачем раніше було подано до суду позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-2016» майнової шкоди у такому ж розмірі, який позивач просить стягнути з відповідача. Зі змісту постанови Чернігівського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року слідує, що, покладаючи на відповідача - ТОВ «Акцент-2016» обов?язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на орендованій земельній ділянці ТОВ «Акцент-2016», проте на час падіння гілки дерева на авто позивача 26 травня 2022 року, земельна ділянка, на якій знаходилось дерево, в оренді у ТОВ «Акцент-2016» не перебувала, оскільки термін дії договору оренди закінчився 25 травня 2022 року, а новий договір оренди земельної ділянки було укладено 31 січня 2023 року. Позивач обґрунтовує вказану позовну заяву тими ж підставами, що викладені апеляційним судом у постанові від 15 листопада 2023 року. Незважаючи на те, що у касаційному порядку справа не переглядалась, Чернігівська міська рада не погоджується з підставами позову, наведеними позивачем. Дійсно, земельну ділянку по АДРЕСА_1 було передано ТОВ «Акцент-2016» в оренду строком до 25 травня 2022 року для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Тобто, ТОВ «Акцент-2016» є орендарем земельної ділянки за вказаною адресою. При цьому, у період з 26 травня 2022 року до 31 січня 2023 року ТОВ «Акцент-2016» продовжувало користуватися земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (тобто у період після закінчення строку дії договору оренди і до укладення нового договору оренди). Крім того, від ТОВ «Акцент-2016» до Чернігівської міської ради не надходили звернення щодо проведення обстежень зелених насаджень, що знаходяться на земельній ділянці, переданій в оренду вказаному товариству. Жоден наявний у справі доказ не доводить факт завдання шкоди саме Чернігівською міською радою.

Позивач відповіді на відзив не подала.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання вказала, що відповідач позов не визнає і просила відмовити позивачу в його задоволенні.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

26 травня 2022 року по вулиці Святомиколаївська, 9 у місті Чернігові внаслідок падіння гілки дерева було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою № 5324 про результати перевірки інформації, викладеній у повідомленні від 23 липня 2022 року, ОСОБА_1 припаркувала своє авто біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та пішла до ветеринарної клініки. Після повернення позивач побачила, що її авто має сліди пошкодження внаслідок падіння дерева, яке росло напроти місця паркування. Саме дерево знаходилось в аварійному стані (а.с. 18).

Відповідно до інформації Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради № 87 від 07 квітня 2023 року за адресою: вул. Святомиколаївська, 9, м. Чернігів, працівниками цього підприємства у 2022 році проводилися дії по усуненню наслідків падіння гілки дерева, а саме: розпилювання гілки (а.с. 17).

Згідно з висновком № 114 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 04 червня 2022 року експертом-автотоварознавцем - Громовим А.М., вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих від падіння гілки дерева 26 травня 2022 року, з урахуванням суми ПДВ у вартість робіт, складників (частково) та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки 26.05.2022, складає 117454 грн. 49 коп. (а.с. 22-31).

Відповідно до копії платіжної інструкції від 06 червня 2022 року вартість автотоварознавчого дослідження № 114 від 04 червня 2022 року автомобіля легкового «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка була сплачена позивачем ФОП ОСОБА_2 , становить 2200 грн. (а.с. 32).

Позивачем було проведено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальна вартість якого склала 118895 грн., що підтверджується копією акту прийому-передачі від 08 травня 2023 року, складеного ФОП ОСОБА_3 (а.с. 34), актом виконаних робіт від 08 травня 2023 року, складеного ФОП ОСОБА_3 (а.с. 35-36), копією рахунку-фактури № ФТ-00368 від 08 травня 2023 року (а.с. 37) та копіями квитанцій (а.с. 33).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2023 року в справі № 750/7975/23 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-2016» про стягнення шкоди задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-2016» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 117454 грн. 49 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-2016» на користь ОСОБА_1 1196 грн. 54 коп. судового збору, 2200 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 10000 грн. витрат на правничу допомогу.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року в справі № 750/7975/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент - 2016» - задоволено. Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2023 року - скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-2016» - відмовлено (а.с. 7-13).

При розгляді вказаної справи судом, зокрема, встановлено, що на час падіння гілки дерева на авто позивача 26 травня 2022 року, земельна ділянка, на якій знаходилось дерево, за адресою: вул. Святомиколаївська, 12-А, м. Чернігів, в оренді у ТОВ «Акцент-2016» не перебувала, оскільки термін дії договору оренди від 15 червня 2017 року закінчився 25 травня 2022 року, а новий договір оренди земельної ділянки було укладено 31 січня 2023 року.

Дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, її власником є територіальна громада міста, балансоутримувача визначено не було.

За положеннями частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

За нормами частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із частинами першою, другою статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно із частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є , зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Так, Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі Правила), визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини.

Згідно з пунктом 3.1. Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території.

У пункті 3.2 Правил передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Згідно з підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

У постанові від 04 квітня 2018 року в справі № 2-1474/11-ц Верховний Суд, зокрема, вказав, що «організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов`язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди, внаслідок падіння дерева, не може бути покладено на Дніпровську міську раду, як орган місцевого самоврядування. Позивач підтримував позовні вимоги лише до Дніпровської міської ради, клопотання щодо залучення виконавчого органу Дніпровської міської ради, що здійснює організацію благоустрою населених пунктів, а також контроль за станом благоустрою та озеленення не заявляв. Таким чином, покладаючи цивільно-правову відповідальність за заподіяну позивачу шкоду на Дніпровську міську раду, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, дійшли помилкового висновку, що внаслідок бездіяльності саме міської ради щодо не призначення балансоутримувачів об`єктів благоустрою та нездійснення самоврядного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території, позивачеві було заподіяно майнову шкоду».

Також, у постанові від 13 червня 2018 року в справі № 554/14547/14-ц та інших Верховний Суд неодноразово вказував, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансотуримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради.

Таким чином, враховуючи положення пункту 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов`язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки дерева, не може бути покладено на Чернігівську міську раду, як орган місцевого самоврядування.

За змістом норм процесуального права з урахуванням принципів диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача/відповідачів у справі. При цьому, суд під час розгляду справи має виходити зі складу тих осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача.

Згідно із частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем відповідно до статті 51 ЦПК України не було до початку першого судового засідання та в ході розгляду справи заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача.

Таким чином, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів, це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета спору та підстав позову є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року в справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року в справі № 554/10058/17.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, заявлені позовні вимоги та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем вимоги пред`явлено до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати в справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 10-13, 81, 83, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; ідентифікаційний код - 34339125) про відшкодування майнової шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.03.2023.

Суддя