Провадження № 2/127/4018/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 березня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогами стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення сином трирічного віку.

Позовні вимоги аргументовані тим, що 29.12.2021 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Під час шлюбу, ще до повномасштабного вторгнення рф до України, подружжя виїхало до Австрії, де у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, спільне життя у них не склалося з вини відповідача, оскільки відповідач довгий час зловживає алкоголем та наркотичними засобами. Наразі у Вінницькому міському суду Вінницької області перебуває на розгляді цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Після припинення сімейних відносин спільна дитина залишилася проживати разом з позивачкою. При цьому, позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Позивачка зазначила, що відповідач добровільно не надає кошти на її утримання та на утримання дитини.Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів.

26.10.2023 року на адресу суду від представника позивачки ОСОБА_2 надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої представник позивача вказала, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2023 року було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, тому позивачка вважає за необхідне також заяви вимогу про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Заява прийнята до розгляду судом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, на адресу суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Не заперечували щодо заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися. На адресу суду від ОСОБА_5 надійшла заява, відповідно до якої остання вказала, що з відповідачем була укладена угода лише на ознайомлення із матеріалами справи, та подальша домовленність між ними не досягнута. На даний час вона не представляє інтереси відповідача.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , 29.12.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №3426 (а.с.14).

Від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.9-12).

Відповідно до Довідки №6121/536-14/ГР виданої Посольством України в Республіці Австрії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув громадянство України на підставі п. ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України» (а.с.13).

З Довідки про склад сім`ї виданої головою ОСББ «Зодчих 17» №265 від 05.09.2023 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.16).

Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року отримала дохід від Департаменту соціальної політики ВМР (соціальна виплата) (а.с.19).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_3 (а.с.36).

Згідно доводів позовної заяви позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги від відповідача, відповідач матеріально забезпечений, коштів дружині на її утримання та утримання дитини не надає. Іншого судом не встановлено.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батька дитини утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст.84 та ст.86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, те, що відповідач матеріально забезпечений (іншого судом не встановлено), його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трьох років має виконуватись з огляду також на те, що позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною.

Таким чином суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років.

Також, суд враховує, що 26.10.2023 року позивачкою було подано до суду заяву про зміну предмету спору, де разом із вимогою про стягнення аліментів на її утримання, позивачка просила суд також стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від доходу відповідача починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України)

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі.

Стаття 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Разом з тим, суд враховує, що позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача, тому з урахуванням положень статті 181 СК України, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідача.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Тому, враховуючи вікову категорію дитини та звичайні її потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, є необхідним та достатнім для утримання малолітньої дитини від одного з батьків.

Разом з тим, позивачка просила суд розпочати стягнення аліментів з дня пред`явлення позову, тобто з моменту звернення до суду 06.10.2023 року. Суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У даній справі аліменти підлягають стягненню в контексті ст.191 СК України, а саме аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку з дня пред`явлення позову, тобто з 06.10.2023 року, а аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття з дня подання заяви про зміну предмету позову, тобто з 26.10.2023 року.

Враховуючи те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 2 147,20 грн. (за дві вимоги немайнового характеру) на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України ст.ст. 150, 181, 182, 183, 184, 191, Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_3 , щомісячно, починаючи стягнення з 06.10.2023 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів ОСОБА_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити рішення до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок на користь держави.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 14.03.2024 року

Суддя: