ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3434/23 Номер провадження 22-ц/814/760/24Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Пікуля В.П., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Автозаводсього районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому просив стягнути із ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 100000 грн та з МТСБУ витрат на відшкодування майнової шкоди 6817,68 грн. та витрати на лікування у розмірі 2801,30 грн.

Рішенням Автозаводсього районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 шкоду в сумі 2079,59 грн та судові витрати в сумі 1726,85 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 60000 грн та судові витрати в сумі 1726,85 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційному порядку вказане судове рішення в частині розподілу судових витрат оскаржив представник МТСБУ адвокат Висоцька Х.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду в частині стягнення судових витрат змінити, стягнувши судові витрати пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при здійсненні розподілу судових витрат, суд першої інстанції не врахував вимоги п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначає, що в мотивувальній частині судового рішення не зазначено норми права та мотиви їх застосування при вирішенні питання розподілу судових витрат.

Вважає, що оскільки у даній справі позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1681,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, повинні були розподілені судом виходячи з відсотку задоволених позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Згідно частин 1, 3 статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно вимог ч. ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача, у поданому до суду першої інстанції відзиві, зазначено про незгоду з заявленим позивачем розміром витрат на правничу допомогу, так як вважають заявлений розмір таким що не відповідає ціні позову, складності справи та виконах адвокатом робіт.

Вказане клопотання суд першої інстанції вважав не достатньо вмотивованим.

Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України, якою визначено, що у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові від 25.11.2021 у справі №904/5929/19 Верховний Суд досліджував, зокрема, питання застосування принципу пропорційності при розподілі судових витрат та вказав, що пропорційність визначається через співвідношення між поставленою метою позову в цілому (захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу), конкретними матеріально-правовими вимогами як способами її досягнення та отриманим результатом. Пропорційність, яка застосовується судами у розподілі судового збору, і яка визначається виключно через кількісний критерій заявлених немайнових вимог (з урахуванням приписів Закону "Про судовий збір", відповідно до якого судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру) не є тотожною пропорційності, яка у даному випадку не пов`язується виключно з кількісним аспектом і визначається через співвідношення між поставленою метою позову в цілому (захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу), конкретними матеріально-правовими вимогами, як способами її досягнення та отриманим результатом.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому просив стягнути із ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 100000 грн та з МТСБУ витрат на відшкодування майнової шкоди 6817,68 грн. та витрати на лікування у розмірі 2801,30 грн. Ціна позову визначена у розмірі 109618,70 грн.

Згідно платіжного доручення від 25.05.2023 року позивач при зверненні до суду сплатив 1098,70 грн, виходячи з розміру заявлених позовних вимог (дві вимоги майнового характеру) (а.с. 1, 49, 50)

Рішенням Автозаводсього районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 шкоду в сумі 2079,59 грн та судові витрати в сумі 1726,85 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 60000 грн та судові витрати в сумі 1726,85 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Вказане рішення оскаржене представником Моторного (транспортного) страхового бюро України лише в частині стягнення з останнього судових витрат, тому відповідно до вимог 367 ЦПК України, судом апеляційної інстанції переглядається у цій частині.

З оскаржуваного рішення вбачається, що стягуючи з відповідачів на користь позивача судові витрати по 1726,85 грн, з кожного, суд першої інстанції не зробив жодних висновків та не навів мотивів визначення такого розміру судових витрат, лише зазначив, що не приймає до уваги доводи відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача до поданої позовної заяви додано копію договору про надання правничої допомоги № 1/09/05/23 від 09.05.2023 року, копію квитанції № 1/12/05/23 від 12.05.2023 р. згідно якої адвокат Коваль С.М. одержав гонорар у розмірі 5000 грн від ОСОБА_1 .

Встановлено, що за результатами розгляду позовної заяви, суд першої інстанції ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог - на 56,63 % (із заявлених до стягнення 109618,70 грн., задоволено судом 62079,59 грн.).

Таким чином, позивачу за рахунок відповідачів підлягало компенсації 56,63 % судового збору за подачу позову (1098,70 грн х 56,63% = 622,19 грн) та 56,63 % витрат на правничу допомогу (5000 х 56,63 % = 2831,50 грн)

З урахуванням вимог п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України щодо пропорційності розміру задоволених позовних вимог, з відповідача 1 - Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суд повинен був стягнути 186,66 грн судового збору та 849,45 грн витрат на правничу допомогу.

Доводи представника Моторного (транспортного) страхового бюро України про необхідність стягнення з останнього судових витрат виходячи із задоволених вимог на 1,90 % від загальних позовних вимог, колегія суддів відхиляє, так як з позову вбачається, що ОСОБА_1 заявив позовні вимоги до Моторного (транспортного) страхового бюро України на загальну суму 9617,68 грн, які судом задоволено частково, а саме: стягнуто з останнього 2079,59 грн, що становить 21,6 % від заявлених вимог саме до МТСБУ. Тому, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з Моторного (транспортного) страхового бюро України згідно до вказаного співвідношення. Інші вимоги на суму 100000 грн заявлено до ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Автозаводсього районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2023 року, в частині розподілу судових витрат, зокрема стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1726,85 грн, - змінити, стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 - стягнути 186,66 грн судового збору та 849,45 грн витрат на правничу допомогу, а встього 1036,11 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Автозаводсього районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2023 року, змінити в частині розподілу судових витрат, стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 186,66 грн судового збору та 849,45 грн витрат на правничу допомогу, а всього: 1036,11 грн.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 27.02.2024.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль