Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2070/23
Провадження № 2/650/21/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно. Позовні вимоги мотивує тим, що у 2010 році звернувся до органу місцевого самоврядування з усним клопотанням надати дозвіл на будівництво одноповерхової господарської нежитлової будівлі магазину-складу. У Білокриницькій селищній раді Великоолександрівського району Херсонської області ОСОБА_1 пояснили, що оскільки він є власником земельної ділянки, яка надавалася під будівництво та обслуговування будівель торгівлі, то він має право побудувати такий магазин-склад з обов`язковим дотриманням державних будівельних норм, після чого необхідно буде здавати будівництво в експлуатацію.

На протязі 2010 року він побудував магазин-склад загальною площею 646.6 м.кв., які відповідають всім вимогам безпечної експлуатації, не порушують права інших осіб, розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться у його власності. Внаслідок здійсненого будівництва було створено новий об`єкт нерухомого майна.

Для підготовки до здачі в експлуатацію побудованого об`єкта належним суб`єктом господарювання було проведено та затверджено звіт про проведення технічного обстеження конструкцій та інженерних мереж побудованого об`єкта на предмет можливості його надійної та безпечної експлуатації. В процесі обстеження були оглянуті всі основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта.

Однак, оскільки будівництво складу було самочинним введення його в експлуатацію можливе лише за рішенням суду, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення вимог позову.

Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку у приватній власності ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 0,07 гектара, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою:АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0052.

З позовної заяви вбачається, що у 2010 році ОСОБА_1 звернувся до органу місцевого самоврядування за наданням дозволу на будівництво одноповерхової господарської нежитлової будівлі магазину-складу. Однак йому відмовили пояснивши, відмову тим, що на належній йому земельній ділянці він має право будувати будь-яку будівлю з обов`язковим дотриманням державних будівельних норм, з подальшою здачею об`єкта будівництва в експлуатацію.

ОСОБА_1 протягом 2010 року побудував магазин-склад загальною площею 646.6 м.кв., (всього по літ. Є: І-підвал (підсобне) 67.3, 1 провідне 579,3). Внаслідок здійсненого будівництва було створено новий об`єкт нерухомого майна право власності на який за ним не зареєстровано.

Для підготовки до здачі в експлуатацію побудованого об`єкта було проведено та затверджено Звіт про проведення технічного обстеження конструкцій та інженерних мереж побудованого об`єкта на предмет можливості його надійної та безпечної експлуатації.

Крім того, позивач отримав Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на завершенні будівництвом об`єкти, якими підтверджено, що збудований магазин-склад відповідає вимогам державних будівельних норм щодо місця розташування. Однак побудований об`єкт не введено в експлуатацію, оскільки він є самочинно збудованим.

Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна після визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду.

Згідно даних технічного паспорту від 09.08.2012 року збудований магазин-склад літ. Є площею 579.3 кв.м., підвал 67.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено фактичні геометричні параметри - площу, конструктивних елементів використаних при будівництві. Рік спорудження реконструкції згідно характеристики 2012.

Згідно робочого проекту реконструкція одноповерхової господарської будівлі складу- магазину встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації збудованого магазину-складу літ. Є площею 646,6 м.кв., будівельний об`єм 4441 куб.м., відхилень від будівельних норм не виявлено.

Збудований склад-магазин літ. Є площею 646,6 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - суспільні інтереси Білокриницької селищної ради та громади села не порушує.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ДАБІ з Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, але відповіді так і не отримав, так як Державна архітектурно-будівельна інспекція припинила своє функціонування і замість неї почала працювати Державна інспекція архітектури та містобудування. На теперішній час ОСОБА_1 звернувся до ДІАМ з даною декларацією про готовність складу-магазину до експлуатації, але отримав відмову, так як потрібно знову виготовляти новий робочий проект з реєстраційним номером. Замовити такий проект на теперішній час немає можливості, так як у зв`язку з військовим станом в Херсонській області такі організації відсутні та не працюють.

Згідно ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно ч. 4 ст. 41 Основного Закону та ч. 1 ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Однак, в окремих випадках ст. 376 ЦК України передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в разі наявності обставин, передбачених частинами третьою, п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому, частиною 5 цієї статті визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З вказаної правової норми вбачається, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за умови відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки або якщо особа, яка здійснила таке будівництво, отримає в установленому порядку земельну ділянку розташовану під збудованим нерухомим об`єктом, такого цільового призначення, яке передбачає можливість будівництва на ній відповідного об`єкту, а також за умови відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки (ч. 4 ст. 376 ЦК України) та відсутності порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.

Позивач у спорах про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно повинен довести обставини, що складають фактичну підставу такого позову: наявність права позивача на земельну ділянку, на якій збудоване спірне майно; наявність самочинно збудованого майна; відповідність самочинно збудованого нерухомого майна будівельним нормам і правилам; наявність згоди власника земельної ділянки на будівництво нерухомого майна (у випадку, якщо земельна ділянка належить позивачу на праві користування).

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на Підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних І кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правий режим самочинного будівництва)» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Правова конструкція передбачена ст. 376 ЦК України є спеціальною нормою в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли загальний порядок будівництва був порушений. То ж при застосуванні статті 376 ЦК України, статті 331 та 392 цього Кодексу не застосовуються.

Вказаний висновок відображено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 11/384-06, відтак відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: - про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; - про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво; - про відшкодування витрат на будівництво, здійснене на земельній ділянці, яку особі не було відведено; - про знесення самочинно збудованого нерухомого майна; - про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову; - про стягнення витрат, пов`язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Вказана земельна ділянка виділена йому саме для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Оскільки самочинно збудований одноповерховий магазин-склад за адресою:АДРЕСА_1 , повністю готовий до надійної та безпечної експлуатації, його будівництво здійснено з дотриманням державних, будівельних, протипожежних, санітарних норм, в межах земельної ділянки, котра знаходиться приватній власності позивача ОСОБА_1 , та зазначене підтверджується відповідними доказами, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 259, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 376 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на самочинно збудовану одноповерхову господарську будівлю магазин-складу літ. Є площею 646,6 м.кв. (в т.ч. основна 579.3; в т.ч. підвал 67.3), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК