Номер провадження 2/243/645/2024
Номер справи 243/1146/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ЗАБОТІН Віталій Вікторович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 .

18 лютого 2022 року приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач є спадкоємцем недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в розмірі 346 718,91 грн.

04 квітня 2023 року позивач через веб-портал електронних послуг ПФУ звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та додала всі необхідні документи.

Згідно з повідомленням відповідача від 05 квітня 2023 року позивачу відмовлено в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії, оскільки вона не надала довідку внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки.

За повідомленням відповідача, виплата пенсійних коштів ОСОБА_3 проведена по 29 лютого 2016 року, за життя ОСОБА_3 за поновленням виплати пенсії не звертався, пенсійні кошти за період з березня 2016 року до серпня 2021 року не нараховувались. Недоотримана пенсія померлого ОСОБА_3 була розрахована відповідно до вимог ст.46 Закону №1058 за період з 23 січня 2019 року по 31 серпня 2021 року та склала 346 718,91 грн. Через обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії трирічним терміном, нотаріус був позбавлений можливості включити всю недоотриману пенсію до складу спадщини. На запит адвоката відповідач повідомив, що сума нарахованої та виплаченої пенсії у лютому 2016 року становила 3222,00 грн. Отже, недоотримана пенсія, яка не увійшла до свідоцтва про право на спадщину становить 109 548,00 грн. (3222,00 грн. х 34 місяці, за які пенсія не нараховувалась).

Позивач просить суд визнати за нею право власності та стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію ОСОБА_3 , яка не була включена до свідоцтва про право на спадщину за законом, в розмірі 109 548,00 грн. та стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію після ОСОБА_3 за свідоцтвом про право на спадщину за законом в розмірі 346 718,91 грн., а також стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 14 000 грн.

Позивач ОСОБА_2 , та представник позивача адвокат Заботін В.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1148682 від 06 лютого 2024 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в позовній заяві зазначили, що просять розглянути справу без їхньої участі, позов просять задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти позовних вимог позивача з огляду на наступне.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.08.2014 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмуті (далі Головне управління) як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії проведена по 29.02.2016. Нарахування пенсійних коштів за березень 2016 року в сумі 3222,00 грн. Головним управлінням було проведено, але кошти не виплачені пенсіонеру у зв`язку з призупиненням виплати пенсії ОСОБА_3 на підставі статті 12 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

ОСОБА_3 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не звертався. Пенсійна справа знята з обліку з 01.09.2021 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та у лютому 2022 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 346718,91 грн за період з 23.01.2019 по 31.08.2022 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 04.04.2023 року із заявою №1127 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_2 . За результатом розгляду наданих документів у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відмовлено у зв`язку з відсутністю довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи спадкоємиці ОСОБА_2 .

Пенсія за життя ОСОБА_3 за період 01.04.2016 по 22.01.2019 не нараховувалась.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Позивач станом на дату подання позову надав лише ордер на надання правничої допомоги серії АХ № 1148682 від 06.02.2024.

В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 04 січня 2022 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 лютого 2022 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. видане ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: недотриманої пенсії в сумі 346 718,91 грн., належність недоотриманої пенсії спадкодавцю підтверджується довідкою №0500-1515-8/23933, виданою 07 лютого 2022 року відділом обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05 квітня 2023 року П/С №61 ОСОБА_2 відмовлено у виплаті недоотриманої суми пенсії за померлого ОСОБА_3 згідно заяви від 04.04.2023 №1127, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за паспортом: Луганська область, м. Молодогвардійськ, що входить до переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Луганській області та не надала довідку внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки.

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 квітня 2023 року №0500-0202-8/33263 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку в Головному управлінні з дислокацією у м. Бахмут як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком відповідно до Закону №1058. За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсійних коштів проведена по 29.02.2016. За життя ОСОБА_3 особисто за поновленням виплати пенсії не звертався, пенсійні кошти за період з березня 2016 року до серпня 2021 року не нараховувались. 24.01.2022 до Головного управління надійшов запит приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. про наявність недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 . Недоотримана пенсії померлого ОСОБА_3 була розрахована відповідно до вимог ст. 46 Закону № 1058 за період з 23.01.2019 по 31.08.2021 та склала 346718,91грн, про що нотаріусу надано відповідь листом 07.02.2022 № 0500-1515-8/23933. У відповіді було зазначено, що сума недоотриманої пенсії може бути зменшена у зв`язку з датою звернення спадкоємця до управління Пенсійного фонду України відповідно до вимог ст.46 Закону №1058. 04.04.2023 ОСОБА_2 засобами веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України надала заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 . Рішенням Головного управління від 05.04.2023 ОСОБА_2 відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 .

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08 лютого 2024 року №3150/02-16 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку в Головному управлінні з дислокацією в м. Бахмут як внутрішньо переміщена особа та отримував пільгову пенсію за віком, розраховану відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 по 28.02.2016. Сума нарахованої та виплаченої пенсії у лютому 2016 року становила 3222,00 грн. За матеріалами електронної пенсійної справи виплату пенсійних коштів припинено з 01.03.2016 згідно з ст. 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». За життя ОСОБА_3 особисто за поновленням виплати пенсії не звертався.

Відповідачем до відзиву додано інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_3 , з періодом нарахувань з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2021 року, де зазначено, що з квітня 2016 року по грудень 2018 року пенсія не призначалась, не нараховувалась та не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з моменту припинення виплати пенсії ОСОБА_3 01 березня 2016 року і до дня смерті ОСОБА_3 07 серпня 2021 року.

07 лютого 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В. довідку про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 на суму 346 718,91 грн. з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058, на підставі чого нотаріусом було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на вказану суму.

04 квітня 2023 року ОСОБА_2 через веб-портал електронних послуг ПФУ звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_3 , але їй було відмовлено через відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки

При наданні відповіді нотаріусу щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_3 відповідачем було зменшено розмір пенсії, обмеживши її трирічним строком звернення за ст.46 Закону №1058. Внаслідок цього нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом саме на недоотриману пенсію в сумі 346 718,91 грн.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 лютого 2022 року, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко О.В., у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів у розмірі 346 718,91 грн., не оспорено та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною.

Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину та документ, що посвідчує особу заявника.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності, якого він набув, є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, але не надала довідку про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи, про що зазначено в рішенні про відмову у виплаті недоотриманої суми пенсії, яка увійшла у спадщину, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно не виплачує позивачу успадковані нею суми пенсії після смерті спадкодавця, оскільки жодна з зазначених у рішенні про відмову у виплаті недоодержаної пенсії норм не закріплює обов`язку для позивача додатково надавати довідку про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині виплати недоотриманої пенсії в розмірі 346 718,91 грн. підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Щодо визнання права власності на недоотриману пенсію спадкодавця за період з 01 березня 2016 року по 22 січня 2019 року та стягнення її на користь позивача суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що виплату пенсії ОСОБА_3 відповідачем було призупинено з 01 березня 2016 року на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення.

Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Посилання відповідача на те, що померлий ОСОБА_3 за життя не виявив бажання поновити йому пенсію та не звертався з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавець ОСОБА_3 мав право на нарахування та виплату пенсії за період з 01 березня 2016 року по 22 січня 2019 року незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання нової довідки внутрішньо переміщеної особи.

Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Проте, з наданої відповідачем інформації встановлено, що з березня 2016 року по січень 2019 року пенсія не призначалась, не нараховувалась та не виплачувалась, що позбавляє суд можливості визнати право власності та стягнути на користь позивача недоотриману пенсію за вказаний період, оскільки не встановлена сума недоотриманої пенсії. Позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити нарахування за вказаний період позивачем не заявлялось.

За викладених обставин, проаналізувавши законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності та стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 01 березня 2016 року по 22 січня 2019 року в розмірі, визначеному позивачем на власний розсуд, в сумі 109 548,00 грн. задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію після ОСОБА_3 в розмірі 346 718,91 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 лютого 2022 року.

Враховуючи посилання позивача в позовній заяві на ст.246 ЦПК України щодо вирішення питання про судові витрати щодо правничої допомоги після ухвалення рішення по суті позовних вимог, суд не вирішує це питання в даному рішенні.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір по справі в розмірі 3 650,14 грн.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення недоотриманої пенсії у сумі 346 718,91 грн.

Процентне співвідношення задоволених вимог про стягнення недоотриманої пенсії становить 75,99 % ((346 718,91 грн. - задоволені вимоги) / (456 266,91 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%), тому з відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 773,74 грн. (3 650,14 грн. * 75,99%) за вимоги майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ЗАБОТІН Віталій Вікторович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 лютого 2022 року в розмірі 346 718,91 грн. (триста сорок шість тисяч сімсот вісімнадцять грн. 91 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 2 773,74 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят три грн. 74 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова