Ширяївський районний суд Одеської області
13.03.2024 Справа №: 489/6944/23 Провадження № 2/518/198/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Алексєєвої О.В.,

при секретарі судового засідання Надир І.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 року ПАТ «СК «АРКС» звернулося до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 42 376,50 грн. та судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.05.2021 року о 10:50 в м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 171, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault Logan», днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Audi A4», днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2021 року по справі №489/3220/21 ОСОБА_1 було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП.

Автомобіль «Renault Logan» дрн НОМЕР_3 , належний «ПРЕДСТАВНИЦТВО "ЕНЕРТЕКС» був застрахований в АТ «СК «АРКС» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту за № 378а20ц від 13.08.2020 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , під час експлуатації транспортного засобу«Audi A4», днз НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП застрахована не була.

31.05.2021 року АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 42 376,50 гривень (платіжне доручення № 784708), згідно Заяви страхувальника від 19.05.2021 року.

09.08.2021 року АТ «СК «АРКС» звернулося до ОСОБА_1 з претензією щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 42 376,50 грн., однак до теперішнього часу відповідачем в добровільному порядку сума збитків не відшкодована, в зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Позивач керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, п. 1 ст. 1191 ЦК України просить стягнути з відповідача в порядку регресу шкоду заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме в сумі 42 376,50 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2023 року справу було направлено до Березівського районного суду Одеської області за підсудністю.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 21.12.2023 року справу було направлено до Ширяївського районного суду Одеської області за підсудністю.

23.01.2024 року справа надійшла до Ширяївського районного суду Одеської області та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Алексєєвій О.В.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача копію ухвали про відкриття провадження у справі від 25.01.2024 року отримав 26.01.2024 року 13:14:39, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі від 25.01.2024 року, копія позову з додатками направлялись рекомендованим листом з повідомленням про вручення, до суду повернулося рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення 13.02.2024 року. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.

18.05.2021 року о 10:50 в м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 171, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault Logan» днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Audi A4», днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2021 року по справі 489/3220/21 ОСОБА_1 було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП.

Автомобіль «Renault Logan» дрн НОМЕР_3 , належний «ПРЕДСТАВНИЦТВО ЕНЕРТЕКС», був застрахований в АТ «СК «АРКС» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту за № 378а20ц від 13.08.2020 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 під час експлуатації транспортного засобу «Audi A4», днз НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП застрахована не була.

31.05.2021 року АТ «СК «АРКС» на СТО здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 42 376,50 гривень (платіжне доручення № 784708 а.с. 8), згідно Заяви страхувальника від 19.05.2021 року (а.с. 16).

09.08.2021 року АТ «СК «АРКС» звернулося до ОСОБА_1 з претензією щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 42 376,50 грн. (а.с. 7), однак в добровільному порядку відповідач завданих збитків не відшкодував.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом із тим, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 року справа № 917/1739/17).

У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що:

- суд знає право;

- суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін;

- суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору.

Роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон.

Більше того, з огляду на положення ЦПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу «jura novit curia».

Виходячи з принципу цивільного судочинства «jura novit curia» («суд знає закони»), неправильна юридична кваліфікація позивачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, у зв`язку з чим суди мають самостійно перевіряти доводи сторін щодо застосування закону, який регулює спірні правовідносини, та надати правильну правову кваліфікацію цим відносинам і зобов`язанням сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та у постановах Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 905/2419/18 та від 13.02.2020 у справі № 921/109/19 та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св 18)).

Тобто, застосування принципу цивільного судочинства -«jura novit curia» (суд знає закони) - саме по собі є правильним та не порушує приписів процесуального законодавства.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються стягнення судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (ідентифікаційний код 20474912, п/р № НОМЕР_5 в АТ «УкрСиббанк» м. Київ) суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 42 376 (сорок дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (ідентифікаційний код 20474912, п/р № НОМЕР_5 в АТ «УкрСиббанк» м. Київ) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 коп.

Копію даного рішення направити позивачу та відповідачу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.В. Алексєєва