Номер провадження 2/225/122/2024
Дзержинський міський суд Донецької області
===============================================================================
25 березня 2024 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі
головуючого-судді Челюбєєва Є.В.,
за участі секретаря Панасенко Г.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,
Позивач ТОВ «СВІТ ПЛЮС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.07.2022 між ТОВ «СВІТ ПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання послуг із забезпечення умовами по зберіганню товарно матеріальних цінностей (далі ТМЦ) № 19 (далі договір). 20.12.2022 між сторонами була укладена додаткова угода до договору, згідно якої термін дії договору до 31.12.2023. Відповідно до п.1.1. договору, позивач надає на підставі договору послуги із забезпечення умовами по зберіганню ТМЦ та інших необхідних послуг, пов`язаних з зберіганням ТМЦ за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач приймає та оплачує зазначену послугу. Згідно з п.2.1. договору, вартість послуг із забезпечення відповідача умовами по складському зберіганню ТМЦ, складає 9500 грн. в т.ч. ПДВ в місяць. Пунктом 2.2. договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу плату за послуги із забезпечення умовами по складському зберіганню ТМЦ та інших необхідних послуг, пов`язаних з зберіганням ТМЦ та плату за надання додаткових послуг:
-компенсація витрат всього комплексу робіт, пов`язаних з вивезенням сміття складає 1000 грн. т.ч. ПДВ.
-компенсація витрат виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з в`їздом автотранспорту відповідача складає 300 грн. в т.ч ПДВ в місяць.
-компенсація витрат за електроенергію та водопостачання згідно встановленого рахунку-фактур, що сплачується до 20 числа поточного місяця.
Позивач вручив відповідачу рахунки для здійснення ним оплати за надані послуги, які залишені останнім без сплати та реагування. Станом на 15.09.2023 відповідач підтвердив свій борг за надані позивачем послуги, підписавши графік погашення заборгованості шляхом щомісячного перерахування коштів починаючи з жовтня по грудень 2023. Однак у порушення зазначеного графіку, кошти в рахунок погашення боргу відповідачем не перераховувалися та борг не погашений. Тому позивач листом вимогою про сплату заборгованості від 16.10.2023 за №215 повторно надіслав засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладання на адресу відповідача рахунки для здійснення оплати за надані послуги, а також акти надання послуг за період з вересня 2022 по липень 2023 у двох примірниках для підписання та належного оформлення, відповідно до норм чинного законодавства України. Однак, поштове відправлення було повернуте без вручання.
Відповідно до п. 5.1. договору, за прострочення плати за надані послуги відповідач сплачує на користь позивача суму заборгованості та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного погашення боргу.
Представник позивача просить стягнути з відповідача суму основного боргу, пеню, інфляційних втрат та 3% річних, що загалом складає 208891,45 грн. та судові витрати по справі, що складаються з судового збору у сумі 3133,37 грн.
Провадження у справі відкрито 01.02.2024.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав.
На підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України суд розглядав справу заочно.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянув позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2022 між ТОВ «СВІТ ПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання послуг із забезпечення умовами по зберіганню товарно матеріальних цінностей (далі ТМЦ) № 19 (далі договір). 20.12.2022 між сторонами була укладена додаткова угода до договору, згідно якої термін дії договору до 31.12.2023. Відповідно до п.1.1. договору, позивач надає на підставі договору послуги із забезпечення умовами по зберіганню ТМЦ та інших необхідних послуг, пов`язаних з зберіганням ТМЦ за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач приймає та оплачує зазначену послугу. Згідно з п.2.1. договору, вартість послуг із забезпечення відповідача умовами по складському зберіганню ТМЦ, складає 9500 грн. в т.ч. ПДВ в місяць. Пунктом 2.2. договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу плату за послуги із забезпечення умовами по складському зберіганню ТМЦ та інших необхідних послуг, пов`язаних з зберіганням ТМЦ та плату за надання додаткових послуг:
-компенсація витрат всього комплексу робіт, пов`язаних з вивезенням сміття складає 1000 грн. т.ч. ПДВ.
-компенсація витрат виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з в`їздом автотранспорту відповідача складає 300 грн. в т.ч ПДВ в місяць.
-компенсація витрат за електроенергію та водопостачання згідно встановленого рахунку-фактур, що сплачується до 20 числа поточного місяця.
Станом на 15.09.2023 відповідач підтвердив свій борг за надані позивачем послуги в сумі 198177 грн, підписавши графік погашення заборгованості шляхом щомісячного перерахування коштів починаючи з жовтня по грудень 2023.
16.10.2023 на адресу ОСОБА_1 позивачем було направлення повідомлення про існування заборгованості 152729 грн та вимога про її погашення.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором надання послуг із забезпечення умовами по зберіганню товарно матеріальних цінностей № 19 становить 152729,00 грн.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За таких обставин, ТОВ «СВІТ ПЛЮС» правомірно звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, оскільки позивач виконав умови Договору №19 від 01.07.2022 про надання послуг, в той же час, відповідач в порушення умов Договорів своєчасно не здійснив оплату за надані послуги в повному обсязі, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, відповідно до якого ОСОБА_1 має заборгованість 152729,00 грн, надані позивачем розрахунки не оспорюються відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, та докази, які мали спростувати викладені у позові розрахунки та факт неналежного виконання договірних зобов`язань відповідачем.
Оскільки відповідачем порушено умови вказаного договору, вимоги позивача щодо стягнення цієї суми заборгованості є правомірними.
Згідно із ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Правовими наслідками невиконання умов договору для відповідача є передбачена умовами договору сплата пені.
Відповідно до п. 5.1. договору, за прострочення плати за надані послуги відповідач сплачує на користь позивача суму заборгованості та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного погашення боргу.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно із положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Згідно із розрахунком позивача інфляційні витрати за перід з листопада 2022 по жовтень 2023 становить 2824,24 грн та 3% річних становлять 3347,01 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в межах заявлених ним вимог в загальному розмірі 208891,45 грн.
При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3133 грн 37 коп., який слід компенсувати відповідачем позивачу відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову.
Керуючись ст. 12,13,81,89, 263 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ПЛЮС» понесені витрати на оплату судового збору з в розмірі 3133,37 грн. (три тисячі сто тридцять три грн. 37 коп).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Є.В. Челюбєєв