Справа № 274/7634/23 Провадження № 2/0274/1762/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
26.03.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Гунчак Т.М.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , представником яких є ОСОБА_3 ,
доГришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_4 ,
провизнання права власності,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом, у якому просять:
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;
визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями, які прийняли спадщину, попередніх співвласників будинку, який стосується предмета спору, проте у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності цих співвласників на зазначений будинок вони не можуть отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину та оформити право власності.
Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила, проте від неї надійшла заява від 29.11.2023 р., у якій вона зазначає, що при розгляді справи покладається на розсуд Суду (а. с. 44).
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом від 21.12.2021 р. про смерть (а. с. 15).
За заповітом від 06.07.2021 р. ОСОБА_5 усе належне її майно заповіла у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а. с. 21).
Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є спадкоємцями ОСОБА_5 за заповітом у рівних частках.
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є єдиними спадкоємцями ОСОБА_5 , які прийняли спадщину, що підтверджується довідкою від 03.11.2023 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. (а. с. 40).
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_5 , у тому числі права власності останньої, зважаючи на заповіт від 06.07.2021 р., у рівних частках.
Між тим, ОСОБА_2 постановою від 08.11.2022 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку відсутністю документа, що посвідчує право власності ОСОБА_5 на цей будинок (а. с. 23).
З довідки від 17.10.2022 р. № 1016, виданої Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", випливає, що станом на 31.12.2012 р. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не оформлено, правовстановлюючий документ не зареєстровано (а. с. 25).
З інформації від 25.10.2023 р. Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності не об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; не зареєстровано (а. с. 31).
Як свідчить технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; виготовлений станом на 07.10.2022 р., цей будинок було побудовано у 1955 р., а господарські будівлі та споруди до нього у 1960 р. та 1970 р., елементи самочинного будівництва відсутні (а. с. 26 28).
З виписки від 25.01.2022 р. з погосподарської книги, складеної старостою Скаківського старостинського округу Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області випливає, що ОСОБА_5 за записом погосподарської книги № 1, номер об`єкта ПГО 01-0037-1, являлася власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , документи на будинок не виготовлялися (а. с. 30).
Наведене у попередніх чотирьох абзацах свідчить про те, що ОСОБА_5 до дня своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , проте правовстановлюючого документа на нього не оформила та права власності не зареєструвала.
Як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, який би посвідчував право власності ОСОБА_5 на цей будинок, ОСОБА_2 , будучи одним з спадкоємців ОСОБА_5 , який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки ОСОБА_5 щодо 1/2 частки цього будинку), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на 1/2 частку будинку.
Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 як один з спадкоємців, який прийняв спадщину, набула право власності на майно 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Іншій спадкоємець ОСОБА_5 , який прийняв спадщину ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом від 23.09.2022 р. про смерть (а. с. 18).
З встановлених раніше обставин (відсутність документа, який би посвідчував право власності ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_6 , так само як і ОСОБА_2 , успадкувавши право власності на 1/2 частку цього будинку, не міг, а тому і не оформив це право власності.
Дружиною ОСОБА_6 до дня його смерті була ОСОБА_1 (тобто вона, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, є його спадкоємцем першої черги за законом), яка подала заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці першої черги за законом або за заповітом, які б прийняли спадщину відсутні, що підтверджується довідкою від 03.11.2023 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. (а. с. 39).
Таким чином в силу статті 1216 Цивільного кодексу України, зміст якої наводився вище, до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_6 , у тому числі права власності останнього, зокрема, успадковане від ОСОБА_5 , але не оформлене право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак ОСОБА_1 постановою від 13.10.2023 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої є ОСОБА_6 , у зв`язку відсутністю документа, що посвідчує право власності ОСОБА_6 на 1/2 частку цього будинку (а. с. 24).
Як вже було з`ясовано вище, ОСОБА_5 до дня своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , проте правовстановлюючого документа на нього не оформила та права власності не зареєструвала, після її смерті право власності на 1/2 частку цього будинку успадкував, зокрема, ОСОБА_6 , який це право власності не оформив, через що ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_6 , який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки ОСОБА_6 щодо 1/2 частки цього будинку), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на 1/2 частку будинку.
Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 як один з спадкоємців, який прийняв спадщину, набула право власності на майно 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 ,підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_3 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут