Справа № 466/8447/22 Головуючий у 1 інстанції Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2508/23 Доповідач в 2-й інстанції Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відмову від частини позовних вимог у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2023 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та витребування оригіналу документа з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2022 року адвокат Перунов В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в якому просив суд :

-зобов`язати ОСОБА_4 відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень;

-зобов`язати ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень,

- витребувати в ОСОБА_4 та ОСОБА_3 оригінал довідки медичного центру ТОВ «АСТРА МІА» №12866 від 07 вересня 2016 року.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Витребувано в ОСОБА_3 оригінал довідки медичного центру ТзОВ «АСТРА МІА» №12866 від 07 вересня 2016 року.

Зобов`язано ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 - 3473,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що він ніколи самостійно чи через посередників не ознайомлював ні ОСОБА_3 , ні адвоката Микуша Дмитра Михайловича з інформацією, яка міститься в довідці медичного центру 'ГОВ АСТРА МІА № 12866 від 07 вересня 2016 року, а, тим паче, не надавав дозволу на розповсюдження такої інформації, шляхом долучення копії такої довідки до матеріалів справи № 466/9488/21 та № 466/5390/17 (без зазначення, всупереч вимогам ЦПК України, особи, у якої знаходиться оригінал документу) та в інших зазначених вище випадках.

Вважає, що вказані дії ОСОБА_3 та адвоката Микуша Дмитра Михайловича є протиправними, оскільки порушують його право на конфіденційність інформації щодо стану його здоров`я.

Вказує, що з висновку експерта № 546/23 від 16 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, розмір якої у грошовому еквіваленті становить 10 000 грн., водночас, суд не долучив вказаний висновок до матеріалів справи та прийняв у цій частині рішення щодо відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. лише ОСОБА_3 та відмовив у задоволенні таких позовних вимог до ОСОБА_4 суд першої інстанції повинен був оцінити вказані рішення органів адвокатського самоврядування у сукупності з іншими доказами у справі, а не безальтернативно посилатися на висновки, зроблені у цих рішеннях.

На думку скаржника, суд першої інстанції повинен був оцінити рішення органів адвокатського самоврядування у сукупності з іншими доказами у справі, а не безальтернативно посилатися на висновки, зроблені у цих рішеннях.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2023 року скасувати в частині відмови у стягненні з ОСОБА_4 моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати ОСОБА_4 відшкодувати на його користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі покликається на те, що у позовній заяві не підтверджено факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вказує, що всі судові справи, на яких були присутні вона та її представник ОСОБА_4 проводились лише з метою захисту дітей від насильства, яке вчинялось ОСОБА_1 , та його батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

07 березня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про відмову від частини позовних вимог.

У вищезгаданій заяві просить :

-Прийняти відмову позивача від позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витребування оригіналу документа з чужого незаконного володіння;

-Закрити апеляційне провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витребування оригіналу документа з чужого незаконного володіння:

-Визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2023 року в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витребування оригіналу документа з чужого незаконного володіння.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність вимог за заявою про відмову від позову, обізнаність позивача з наслідками такої відмови, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 49 ЦПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За загальним положенням, яке міститься в частині першій статті 206 ЦПК України, також передбачено, що позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію, незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає невинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною третьою статті 206, пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною другою статті 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Також, окрім цього, згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для відхилення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відмову від частини позовних вимог та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Враховуючи викладене та вимоги статті 13 ЦПК України, в якій закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства розгляд цивільної справи не інакше як за зверненням особи, та подану позивачкою письмову заяву про відмову від позову, відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови позивача від частини позовних вимог, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно визнати нечинним і закрити провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст.ст. 182, 206, 260, 261, 368, 373 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витребування оригіналу документа з чужого незаконного володіння.

Закрити апеляційне провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витребування оригіналу документа з чужого незаконного володіння.

Визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2023 року в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витребування оригіналу документа з чужого незаконного володіння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.