Справа №752/5786/24
Провадження №2/752/4082/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири.

Адвокат Богдашкіна Дар`я Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,6 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом поданого позову є визнання права власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка була придбана подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі. Від шлюбу подружжя має 2 доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31.05.2023 по справі №755/5330/21 спірна квартира визнана спільним сумісним майном подружжя. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про ОСОБА_1 , як про співвласника спірного майна, оскільки право власності зареєстровано за ОСОБА_2 , що може створити умови для порушенням прав ОСОБА_1 шляхом відчуженням спірного майна. ОСОБА_1 має право на 1/2 частку спірної квартири та право розпорядження нею.

Невжиття заходу забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, оскільки ОСОБА_2 може здійснити дії щодо відчуження спірної квартири.

Розглянувши заяву, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі у період з 16.08.1997 по 02.04.2021.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 31.05.2023 по справі №755/5330/21, яке залишено без змін на підставі постанови Київського апеляційного суду від 13.12.2023, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , визнана спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки від 01.03.2021 №246353778, від 22.01.2024 №362764553 ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17 зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Суд відзначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову дійсно було встановлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача ОСОБА_1 або того, що захист її прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходу забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, оскільки між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання права власності на частку квартири, яка є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також на підставі відомостей з реєстру власником якої є відповідач.

Оцінюючи надані докази, суд пересвідчився, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання права власності на частку квартири, також суд враховує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує негативні наслідки від вжиття заходу забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цього заходу.

Оскільки предметом спору є визнання права власності на частку спірної квартири, то забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку вказаного об`єкта нерухомого майна є достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, вважаю за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на частку спірного нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_2 , що в свою чергу є достатнім видом забезпечення позову, який унеможливить відчуження відповідачем частки спірного нерухомого майна та відповідатиме меті застосування заходу забезпечення позову.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ця ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ж. І. Кордюкова