Провадження № 2/686/2283/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до

ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У жовтні місяці 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказав, що 17.04.2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 9 000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 3.3 умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно пункту 5.2 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх зобов`язань по кредиту.

Однак відповідач належним чином умов договору не виконувала, внаслідок чого станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 105 653,94 гривень, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 9 442,33 грн., 87 604,28 грн. заборгованості за процентами, заборгованості з комісії та пені 3 100,0 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) 5 007,33 грн. процентна складова. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Вимог ухвали суду стосовно надання відомостей про кредитний ліміт, строк дії кредитної картки позивач не виконав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Їі представник заявленого позову не визнав, посилається на те, що строк вимоги за кредитом минув, позаяк в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідач внесла кошти 25.06.2014 в розмірі 500 грн. Сума погашення в розмірі 13.02.2015 року була договірним списанням, тому сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Суд, перевіривши доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту б/н згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 9 000,0 грн. на умовах, викладених в Умовах надання банківських послуг у тимчасове користування у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір.

У відповідності до умов договору позичальник зобов`язаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню.

Відповідач умов договору в повному обсязі не виконувала, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернула.

Розмір заборгованості позичальника на 31.08.2017 року становить 105 653,94 гривень, з них заборгованості за кредитом 9 442,33 грн., заборгованості за процентами в сумі 87 604,28 грн., комісії 3 100,0 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8,6 умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина та 5 007,33 грн. процентна складова.

Суд, відхиляє позицію представника відповідача стосовно пропуску строку звернення до суду за захистом порушеного права.

При цьому суд зазначає, що строк вимоги за кредитом не минув, оскільки станом на 13.02.2015 року відповідач здійснювала погашення за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Проте, представник відповідача не спростував належними та допустимими доказами договірне списання коштів з карткового рахунку позичальника погашення кредиту в сумі 810,00 грн.

Тому суд вважає, що доказів пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права відповідач не довів, а суд таких не встановив.

Разом із тим, оскільки позивач дійсно надав відповідачеві кошти за кредитним договором на умовах строковості, і такі кошти були не повністю повернуті відповідачем, тому наданий розмір тіла кредиту за вирахуванням сплачених позичальником відсотків за кредитом в розмірі 9 000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача, проте решту тіла кредиту в розмірі 442.33 грн. стягненню не підлягають, оскільки на сплату таких відповідач не погоджувалась.

Окрім того, стягнення відсотків в розмірі 87 604.28 грн., пені, комісій та штрафів на сплату яких відповідач не погоджувалась, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Посилання банку на те, що відповідач ОСОБА_2 була обізнана та погодилась на відповідні умови і тарифи обслуговування кредитної картки, що підтверджується Умовами та правилами надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, суд вважає безпідставними та не є доказами між сторонами конкретних умов укладеного договору кредиту.

Виписки по рахунку за договором б/н від 17.04.2008 АТ КБ «Приватбанк» не надав. Враховуючи вищевикладене, те, що кредитний ліміт позичальнику було встановлено 9 000 грн.

З урахуванням вказаних вище норм права та оскільки сторони не погоджували відсоткову ставку, так як умови відповідачем не підписані, тому відсутні підстави стверджувати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо їх сплати, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, пенею комісіями та штрафами за їх безпідставністю. Оскільки сторони не погоджували сплату відсоткової ставки, тому не повинні були списуватись позивачем в односторонньому порядку за користування кредитом, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були, як і не повинні нараховуватись, а отже не повинні були включатися до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

З цих підстав суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості за кредитом в сумі 9 000,00 грн.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Тому позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 28 434.85 грн.

7. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 1 600,0 грн. з врахуванням часткового задоволення позовних вимог слід стягнути судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог: (1 600,0 грн.: 9 000 грн. х 105 653.94грн. = 136,3 грн. грн.

Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором та погасити заборгованість перед банком.

Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 9 000.00 грн. та судові витрати.

Відповідно до статті 141 ЦПК України 9 000,00 х 1 600,00 грн. : 105653,94 грн. = 136,3 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,212, 215 ЦПК України статей 526,527,530,536,551,553,554,616,1049,1050 Цивільного кодексу України, суд -

У х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість по кредиту в сумі 9 000,00 грн. (Дев`ять тисяч грн. 00 коп.) та судовий збір в сумі 136,3 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 діб з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Дата виготовлення повного тексту рішення суду 22 квітня 2024 року.

Позивач:Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , Місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1

Суддя: