Справа №601/2005/23
Провадження № 2/601/37/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Клим Т.П.,

при секретарі Коляді О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,

за участі сторін

представника позивача адвоката Паламарчука О.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачки адвоката Отрощенко Ю.М.-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кременецького районного суду Тернопільської області із позовом в якому просить: встановити факт її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у період з березня 2016 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що в березні 2022 року помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння в АДРЕСА_2 та інше майно.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. було заведено спадкову справу №22/2022, що зареєстрована у спадковому реєстрі під номером 69350984. 23 червня 2022 року, у встановлений законом строк, цивільна дружина померлого ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С..

7 лютого 2023 приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого в березні 2022 року ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів на підтвердження родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем, необхідних для оформлення права на спадщину. Заповіт померлий не складав.

Спадкоємці за законом першої, другої та третьої черги у спадкодавця відсутні. Крім позивачки із заявою про прийняття спадщини звернулася відповідачка ОСОБА_2 ..

Зазначає, що в січні 2012 року позивачка познайомилась з ОСОБА_3 , який працював лікарем в Інституті отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка АМН України та лікував доньку позивачки від першого шлюбу. Спочатку дитина отримувала консервативне лікування в стаціонарі, а потім ОСОБА_3 їй була проведена операція. Лікування тривало декілька місяців, включаючи післяопераційне спостереження дитини, і протягом всього цього часу, позивачка постійно зустрічалася з ОСОБА_3 для обговорення стану здоров`я дитини та тактики лікування, і так, поступово, у них зав`язалися особисті відносини, які з часом переросли в романтичні стосунки та вони почали зустрічатися, як чоловік та жінка. Згодом між парою вже склалися стабільні відносини, виникло взаємне почуття кохання, прив`язаності один до одного.

В лютому 2016 року ОСОБА_3 зробив пропозицію позивачці почати проживати спільно однією сім`єю та, для цього, разом, з своєю донькою - ОСОБА_4 , переїхати до квартири в якій він проживає. Позивачка на пропозицію погодилася, в березні 2016 р. здійснила переїзд до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка та ОСОБА_3 проживали спільно однією сім`єю, як чоловік та жінка, з березня 2016 року і по день смерті ОСОБА_3 , в квартирі, що належала на праві власності останньому, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, як подружжя.

Позивачкою в зв`язку з переїздом до ОСОБА_3 , було подано по місцю роботи відповідні заяви, щодо зміни адреси проживання, після чого такі зміни було внесено до особової картки працівника .

Багато часу родина проводила на дачі заміському будинку, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Там родина проводила разом час, відпочивали, трохи займалися городництвом, разом доглядали за будинком та прибудинковою територією, упорядковували її.

Всі ці роки пара піклувалася та морально підтримувала один одного, ставились один до одного, як чоловік та дружина, їх пов`язувало почуття кохання, тихого сімейного затишку, щастя та взаємної поваги.

24.02.2022 після початку широкомасштабної військової збройної агресії російської федерації проти України, з метою збереження життя та здоров`я своєї родини, ОСОБА_3 разом з позивачкою та донькою виїхали з міста Києва в заміський будинок у с. Вишеград Бучанського району розраховуючи, що там буде легше перечекати страшні події. Проте, вказана місцевість була окупована ворогом та вже в березні 2022 року ОСОБА_3 був вбитий солдатами російської федерації прямо в дворі власного будинку, а позивачка, отримавши вогнепальні поранення, була насильно вивезена російськими військовими до республіки білорусь, звідки пізніше змогла виїхати до ФРН, а потім, лише через кілька місяців, повернутися в Україну. На сьогодні позивачка утримує та доглядає належне спадкодавцю майно.

За таких обставин вона змушена звертатися до суду із вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 16.08.2023 постановлено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Паламарчука О.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Ірпінського міського суду Київської області задовольнити.

Ухвалою судді від 29.08.2023 постановлено заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Отрощенко Ю.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів задовольнити.

Ухвалою судді від 30.08.2023 постановлено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Паламарчука О.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Ірпінського міського суду Київської області задовольнити.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.09.2023 у задоволенні клопотання представника відповідачки про передачу за підсудністю цивільної справи відмовлено.

02 жовтня 2023 року на адресу суду від представника відповідачки адвоката Отрощенко Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву. З поданого відзиву вбачається, що ОСОБА_2 вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що суперечать дійсним обставинам справи та повністю заперечує проти позовних вимог. Позивачка в якості доказу свого проживання з померлим ОСОБА_3 . понад п`ять років надає Акт про встановлення факту проживання б/н від 29.06.2022, де зазначено, що вона з донькою проживали з померлим починаючи з березня 2016 року в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Даний Акт був складений Головою правління Житлово-будівельний кооператив «ДНІПРОВЕЦЬ» ОСОБА_5 та підписаний сусідами: ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_5 ), ОСОБА_9 (кв. АДРЕСА_6 ), ОСОБА_10 (кв. АДРЕСА_3 ). Для перевірки інформації, наведеної в Акті, було зроблено Адвокатський запит №25 від 24.08.2023 до ЖБК «ДНІПРОВЕЦЬ». ЖБК «ДНІПРОВЕЦЬ», повідомив, що вони здійснюють обслуговування будинку АДРЕСА_7 з 1978 року. ОСОБА_5 обіймає посаду Голови правління ЖБК «ДНІПРОВЕЦЬ» лише з 27.08.2019. Також зазначила, що Позивачка та її донька проживали в квартирі АДРЕСА_8 разом однією сім`єю із власником квартири ОСОБА_3 з березня 2016 року, що було підтверджено свідченнями сусідів по будинку та зафіксовано шляхом складання Акту про встановлення факту проживання 29 червня 2022 року. Окремо слід зауважити, що особи, які підписали Акт та засвідчили факт проживання Позивачки і її доньки разом з померлим ОСОБА_3 з березня 2016 року, самі не проживали в цей період за вищевказаною адресою, а саме: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не мають у власності нерухомості за адресою: АДРЕСА_9 . ОСОБА_7 є власником нерухомості за адресою АДРЕСА_10 , лише з 15 вересня 2017 року. ОСОБА_13 немає нерухомості за адресою: АДРЕСА_11 , власником квартири за даною адресою є ОСОБА_14 і лише з 21 червня 2017 року. ОСОБА_9 не має у власності нерухомості за адресою: АДРЕСА_12 . Вищенаведене свідчить про те, що факти, засвідчені в Акті про встановлення факту проживання б/н від 22.07.2022, є неправдивими і не відповідають дійсності.

Позивачка надала Акт про встановлення факту проживання б/н від 22.07.2022, де зазначено, що вона з донькою проживали з померлим починаючи з березня 2016 року в його домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . Даний документ був складений Старостою Маковищанського старостинського округу Радченко О.О. та підписаний сусідами: ОСОБА_15 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_17 , ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_16 ), ОСОБА_20 , ( АДРЕСА_13 ). У відповідь на Адвокатський запит Макарівська селищна рада повідомила, що ОСОБА_21 дійсно є старостою Маковищанського старостинського округу, але лише з 04.01.2022. Слід зауважити, що особи, які підписали Акт про встановлення факту проживання б/н від 22.07.2022, та засвідчили факт проживання Позивачки і її доньки разом з померлим ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з березня 2016 року, самі не проживали в цей період в селі Вишеград Макарівського району Київської області, а саме: ОСОБА_15 не є власником нерухомості по АДРЕСА_2 . Насправді, власниками будинку за даною адресою є ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .. Додатково Макарівська селищна рада повідомила, що ОСОБА_15 фактично проживає в господарській споруді лише з 2018 року. ОСОБА_16 є власницею нерухомості по АДРЕСА_2 лише з 02.10.2019, а зареєстрована за цією адресою з 04.10.2019. ОСОБА_20 немає у власності нерухомості по АДРЕСА_17 . Насправді, власником будинку за даною адресою є ОСОБА_24 .. Додатково Макарівська селищна рада повідомила, що ОСОБА_20 не зареєстрована за даною адресою. ОСОБА_19 немає нерухомості по АДРЕСА_2 . Макарівська селищна рада повідомила, що ОСОБА_19 не зареєстрований за даною адресою.

Відповідно до даних паспорту Позивачки, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18 з 07 листопада 1982 року і до теперішнього часу. У свої позовній заяві Позивачка стверджує, що переїхала жити до ОСОБА_3 в березні 2016 року. Про неправдивість таких заяв свідчить додана нею до позовної заяви Виписка по її картковому рахунку з AT «ТАСКОМБАНК» за період з 01.01.2016 по 30.06.2022. З даної Виписки вбачається, що у період з 14 січня 2016 року по 16 жовтня 2016 року Позивачка систематично здійснювала поповнення свого рахунку в одному і тому ж банкоматі AT «ТАСКОМБАНК», розташованому за адресою: м. Київ, пр-т Леся Курбаса 5-В. Відповідно до викопіювання з гугл-карт, відстань між банкоматом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_19 , та місцем реєстрації Позивачки за адресою: АДРЕСА_18 , становить 1,2 км або 19 хв. пішим ходом, що є додатковим доказом того, що Позивачка в цей період 2016 року проживала за місцем своєї реєстрації, а не з ОСОБА_3 в його квартирі.

ОСОБА_3 працював з 02.10.1984 і до моменту смерті в Державній установі «Інститут отоларингології імені професора О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України». ОСОБА_2 працює з 02.10.2006 і до тепер в тій же установі. Весь цей період вони обоє працювали в одному Відділі ЛОР-патології дитячого віку цього Інституту. За цей час у них склались хороші стосунки, які згодом переросли у теплі дружні. ОСОБА_3 опікувався ОСОБА_2 , як молодшою колегою, передавав їй свій професійний лікарський досвід, їх стосунки не зводилися лише до професійного спілкування. Вони багато проводили часу і поза межами роботи. ОСОБА_25 бувала в гостях у квартирі та на дачі ОСОБА_3 , була добре знайома з його близькими друзями, вони часто разом святкували дні народження та інші свята. Саме тому, після початку повномасштабного вторгнення, ОСОБА_25 докладала всіх зусиль для того, щоб розшукати ОСОБА_3 одразу, як з ним зник зв`язок. Після деокупації Київської області, ОСОБА_25 стало відомо, що ОСОБА_3 було вбито і захоронено в селі Вишеград Київської області. Одразу, як тільки з`явилася можливість, вона поїхала туди, і в подальшому займалася ексгумацією тіла ОСОБА_3 та його похованням, разом з його близькими друзями, оскільки ОСОБА_3 не мав близьких родичів. Натомість Позивачка жодним чином не цікавилась і не допомагала у вирішенні цих питань.

Решта документів, доданих Позивачкою до позовної заяви, датовані періодом, пізніше 31 березня 2017 року, тому не стосуються предмету позову. Все вище наведене свідчить, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, а Позивачем не надані докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому просить відмовити у задоволенні її позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.10.2023 постановлено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та задоволено клопотання представника позивача про продовження строку на подання відповіді на відзив.

Ухвалою судді від 11.10.2023 постановлено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Паламарчука О.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Ірпінського міського суду Київської області задовольнити.

19 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. З якої слідує, що позивачка не згодна з запереченнями відповідачки викладеними у відзиві, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Відповідачка вказує на начебто неправдивість Акту про встановлення факту проживання від 29 червня 2022 р., (яким підтверджено факт проживання спільно однією сім`єю, ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з березня 2016 року і по день смерті ОСОБА_3 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , надалі-Акт) з огляду на те, що, на думку відповідачки, особи які підписали Акт, начебто там не проживали. Дані твердження відповідачки є надуманими та голослівними оскільки, всі особи, що підписалися в Акті є реальними сусідами Позивачки та проживають в будинку АДРЕСА_7 , що підтверджується документально, а також підписом діючої Голови Правління ЖБК «ДНІПРОВЕЦЬ» ОСОБА_5 ..

Щодо обставин поховання ОСОБА_3 , то позивачка не змогла організовувати поховання з незалежних від неї обставин, а саме: 24.02.2022, після початку широкомасштабної військової збройної агресії російської федерації проти України, з метою збереження життя та здоров`я своєї родини, ОСОБА_3 разом з позивачкою та донькою виїхали з міста Києва в будинок у АДРЕСА_2 . Проте, вказана місцевість була окупована ворогом, ОСОБА_3 був вбитий солдатами російської федерації, а позивачка 04 березня 2022 р. була поранена російськими солдатами та насильно вивезена ними до республіки білорусь, де перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу вогнепального поранення грудної клітини.

Як тільки Позивачка змогла самостійно пересуватися, їй вдалося виїхати до ФРН через Республіку Польщу, а потім, лише через кілька місяців, повернутися в Україну. Позивачка в цей час знаходилася у поганому психоемоційному та фізичному стані, не могла оговтатись від перенесеного, перебувала в стресі. Вказане підтверджується: копією талону повідомлення єдиного обліку №5964 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію видану відділенням поліції №3 смт. Макарів Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київської області, копією листа Бучанського РуП ГУНП в Київській області №4570/109/1400/23 від 10.07.2023, копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувати), номер кримінального провадження 0002197 (містяться в матеріалах справи), копією сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_26 , копією виписного епікризу з медичної картки стаціонарного пацієнта №3883/600 мозирської міської лікарні гомельської області, копією виписки з медичних документів від 17.03.2022. «октябрської центральної районної лікарні» міністерства охорони здоров`я рб.

Зазначені у відзиві обставини щодо начебто дружніх стосунків Відповідачки та ОСОБА_3 , проводження багато часу разом, спільне святкування свят не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами. Відповідачка не бувала ані у квартирі, ані у заміському будинку ОСОБА_3 , на жодні святкуваннях сім`ї не була запрошена та не була присутня. Ні сусіди, ні староста, у селі Бишеград раніше ніколи не знали Відповідачку, не були з нею знайомі, не мали її контактів і не могли з нею зв`язуватися для повідомлення будь-якої інформації. Сусіди ОСОБА_3 по квартирі АДРЕСА_8 також не знайомі з Відповідачкою та ніколи її не бачили.

Ухвалою суду від 21.11.2023 клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково, клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків задоволено, клопотання представника відповідача адвоката Отрощенко Ю.М. про виклик свідків задоволено, закрито підготовче провадження у справі, клопотання представника відповідача адвоката Отрощенко Ю.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Святошинського районного суду м. Києва задоволено.

Ухвалою судді від 04.12.2023 постановлено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Паламарчука О.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Святошинського районного суду м. Києва задовольнити.

Ухвалою судді від 25.01.2024 постановлено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Паламарчука О.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Святошинського районного суду м. Києва задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Паламарчук О.М. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні ОСОБА_27 заперечила проти позовних вимог. Вважає, що доказів того, що позивачка проживала з ОСОБА_28 немає. Акт є неналежним доказом. Свідчення свідків вважає сумнівними та неточними, зокрема щодо року переїзду дитини на проживання в ОСОБА_29 . Зазначила, що немає спільних фото. Свідки є друзями тільки з сторони відповідача. Людмила не цікавилась похороном. Кошти на поховання ОСОБА_25 не повернено.

Відповідач ОСОБА_2 по справі зазначила, що з ОСОБА_28 знайомі з 2006 року, він для неї виконував функцію батька. На даний час займає його посаду керівника відділу. Вказала, що вона шукала тіло ОСОБА_30 в моргах та знайшла завдяки його друзям. Знає, що в ОСОБА_30 були інші жінки. Зазначила, що Людмила нічого не згадує про автомобіль та про борг за нього. Вказує, що вона займалася ексгумацією тіла ОСОБА_3 та його похованням, разом з його близькими друзями, оскільки ОСОБА_3 не мав близьких родичів. Натомість Позивачка жодним чином не цікавилась і не допомагала у вирішенні цих питань.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 показала, що знає ОСОБА_30 давно, бачила як він ставив фундамент у Вижгороді. З позивачем у справі познайомилися в березні 2016 року, при яких обставинах познайомилась не пам`ятає. Бачила як ОСОБА_31 з своєю дочкою і мамою були на дачі, спільно працювали. На запитання представника відповідача, чи знає ОСОБА_24 , відповіла що не знає. Окрім того повідомила, що власником будинку у Вижгороді є її мати.

Допитана в якості свідка ОСОБА_32 показав, що він є двоюрідний брат ОСОБА_33 . ОСОБА_34 познайомилися у 2012 році, коли дочку ОСОБА_33 привезли на лікування до лора. ОСОБА_35 був лікуючим лікарем, ним було здійснено оперативне втручання. Знає, що з 2012 року Людмила з ОСОБА_28 почали зустрічатися. Особисто з ОСОБА_28 познайомилися в 2015 році в кафе, коли ОСОБА_36 святкувала своє День народження. В березні 2016 року ОСОБА_36 зателефонувала щоб перевести її речі в квартиру ОСОБА_30 . В 2017 році зустрічалися на новосіллю. Людмила з ОСОБА_28 дарували подарунки коли реєстрували шлюб з дружиною. Зустрічались на день народження Люди та на Різдво. Знає, що Людмила з ОСОБА_28 купили пральну машинку. ОСОБА_35 для дочки люди ОСОБА_37 купив ліжко та комп`ютер. Відносини були як чоловіка з дружиною. Точно не пам`ятає рік який був чи 2016 чи 2017, але пам`ятає, що підвозив ОСОБА_30 до аеропорту, у нього було відрядження, під час поїздки ОСОБА_35 ділився, що Людмила гарна господиня, говорив, що придбали мультиварку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_38 показала, що є хресною мамою ОСОБА_37 дочки ОСОБА_33 . Зазначила, що ОСОБА_36 познайомилась з ОСОБА_28 у 2012 році, коли лікувала дитину. ОСОБА_35 був лікуючим лікарем. Лікування тривало кілька місяців. Знає, що на початку березня 2016 року ОСОБА_35 запропонував ОСОБА_39 переїхати до нього в ОСОБА_29 та ОСОБА_36 переїхала. Дочка переїхала в 2017 році поступила в гімназію у м. Києві. Особисто з ОСОБА_28 познайомилися на дні народженні у ОСОБА_33 . Зустрічалась з ОСОБА_40 та ОСОБА_35 на свята, дарували подарунки один одному на дні народження. Відносини між ОСОБА_40 та ОСОБА_41 були теплі. Вони їздили разом на закупи.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 показала, що є сусідкою ОСОБА_30 в місті Києві. Вказала, що 8 березня 2016 року ОСОБА_42 подзвонив їй у двері, вона відчинила, він привітав з святом та представив ОСОБА_43 , сказав що це його сім`я і вона буде жити в його квартирі, не лякайтесь. Через дві неділі побачили дочку ОСОБА_33 , ОСОБА_35 представив її як свою дочку. Жили разом, їздили в магазин, сім`я була доброю. 10 лютого в ОСОБА_30 день народження, тому Людмила кожного року замовляла торт «Наполеон». Людмила на день ОСОБА_44 дарувала йому подарунки. Дочка зразу була на вихідні, потім пішла до школи. Останній раз ОСОБА_30 бачила 24 березня 2022 року, пропонував їхати на дачу. Кілька днів з ними не було зв`язку. Потім з невідомого номеру зателефонувала ОСОБА_36 та повідомила, що ОСОБА_30 вже немає, а вона поранена. В травні 2022 року зателефонували у двері невідомі особи, повідомили, що хочуть опечатати квартиру ОСОБА_30 , оскільки там проживала одинока людина. Вказала, що вона заперечила проти цього твердження, оскільки там жив чоловік з жінкою. Відповідача по справі бачила два рази.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 показала, що є сусідкою ОСОБА_30 в місті Києві. ОСОБА_42 познайомив її з ОСОБА_40 та її дочкою в березня 2016 р. та запитав чи може вона відчиняти двері, коли дитина буде повертатись з школи та залишив їй запасні ключі від квартири. Вона давала дитині ключі, годувала дитину. Бачила, як кожну неділю вони їздили за продуктами, купляли техніку. Дитину ОСОБА_35 називав дочкою. В літі 2021 року ОСОБА_35 говорив, що буде одружуватися з ОСОБА_40 . На початку війни поїхали на дачу та її дочка ОСОБА_45 повідомила, що ОСОБА_30 вбито, а ОСОБА_43 поранено. Похованням займалася ОСОБА_46 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_47 показала, що є сусідкою ОСОБА_30 в місті Києві. ОСОБА_30 знає з 1967 року. В жовтня 2016 році прописалась в Києві. Людмилу бачила навесні 2016 році. Пам`ятає, як її мама покликала до вікна і вони побачили ОСОБА_43 з ОСОБА_28 , він йшов з букетом квітів, вони подумали, що він одружився. Вони жили як сім`я.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 показала, що є сусідкою ОСОБА_30 в с. Вишеграді, в якому проживала з 2011 року. Бачила ОСОБА_43 в 2016 році, яка прибирала біля будинку, також познайомилась з мамою ОСОБА_33 , яка теж приїжджала на дачу і там проживала. В будинку ОСОБА_30 не була.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 показав, що проживав в с. Вишеграді, з 2018 року, познайомився з сусідами. Бачив як ОСОБА_48 з ОСОБА_40 та дочкою гуляли. Особисто з ОСОБА_49 не спілкувалися. Спілкуватися почали після початку війни, ОСОБА_48 пропонував допомогу, як лікар, були разом на блокпості. 04.03 ОСОБА_50 не стало, знав що ОСОБА_36 була поранена. Для нього ОСОБА_48 і ОСОБА_36 були сім`єю.

Допитана в якості свідка ОСОБА_17 показала, що є сусідкою померлого в с. Вишеграді, з ОСОБА_40 познайомились приблизно в 2015-2016 році. Бачила, як вона прибирала на дачі. Бачила, що в гаражі робили ремонт. Чула як дочку ОСОБА_51 називав дочкою. Також бачила як ОСОБА_36 приїжджала на дачу з мамою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_52 показав, що знайомий з ОСОБА_28 з 12-13 р., товаришували з дитинства, знав його маму. Спілкувались по телефону, святкували разом Дні народження. Розповідав про жінок з якими зустрічався.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_53 показав, що знайомий з ОСОБА_28 з 25 років, товаришували, зустрічалися кожного місяця, дарували подарунки на день народження. Зазначив, що його брат робив облицьовочні роботи на дачі, допомагали фінансово при покупці першої та другої машини. З ОСОБА_25 знайомий 15 років, коли вона пішла на практику. ОСОБА_35 розповідав про жінок, разом з тим не розповідав що живе з ОСОБА_40 . Знає, що ОСОБА_25 займалась похованням. Кошти на поховання позивачка не пропонувала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_54 показав, що ОСОБА_30 знає 40 років, був сусідом, знав маму, знав що є в них дача. Вихідні проводили на дачі, а будні в Києві. Після 2000 року переїхав в Оболонську частину міста. Спілкувалися по телефону. ОСОБА_35 був його лікуючим лікарем. На похороні не був. Святкували разом дні народження. ОСОБА_35 розповідав про особисте життя. Про ОСОБА_43 ніколи не розповідав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_55 показав, що ОСОБА_30 знає 50 років, разом вчились. ОСОБА_25 йому відома, знає що вона працює в 1-му відділені. ОСОБА_35 відправляв на консультацію до нього ОСОБА_43 та називав її знайомою. Знає, що ОСОБА_56 допомагала при похованні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_57 показав, що ОСОБА_30 знає з школи, періодично ходили в гості один до одного. ОСОБА_25 бачив, як співробітника. ОСОБА_43 не знає. Після початку війни був на заході України. Розмовляли з ОСОБА_28 на різні теми, на дачу не запрошував.

Заслухавши вступне слово позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Паламарчука О.М., відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Отрощенко Ю.М., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.04.2022, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем було заведено спадкову справу №22/2022, що зареєстрована у спадковому реєстрі під номером 69350984.

23 червня 2022 року, у встановлений законом строк, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С..

З довідки №147/02-14 від 27.06.2022 приватного нотаріуса Войтовського В.С. вбачається, що за заявою від 30.05.2022 ОСОБА_2 про прийняття спадщини 07.06.2022 було заведено спадкову справу №22/2022 після смерті ОСОБА_3 .. 23.06.2022 до вказаної спадкової справи надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Станом на 27.06.2022 заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців до приватного нотаріуса не надходило.

7 лютого 2023 року приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого в березні 2022 року ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів на підтвердження родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем, необхідних для оформлення права на спадщину.

ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2019, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №185646343.

Позивачка та ОСОБА_3 проживали спільно однією сім`єю, як чоловік та жінка, з березня 2016 року і по день смерті ОСОБА_3 в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються Актом про встановлення факту проживання від 29 червня 2022 року за підписом Голови правління ЖБК «Дніпровець», a також свідками (сусідами по будинку) ОСОБА_11 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_13 (кв. АДРЕСА_5 ), ОСОБА_9 (кв. АДРЕСА_6 ), ОСОБА_12 (кв.47).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ №079031 ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Маковищенської сільської ради народних депутатів від 28 жовтня 1999 року передано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га на території АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

З свідоцтва на забудову індивідуальної садиби вбачається, що забудовником за адресою АДРЕСА_2 являється ОСОБА_3 ..

Рішенням Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 18.11.2015 року перейменовано назву вулиці в с. Вишеград на території Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області, а саме: « ОСОБА_58 » на « ОСОБА_59 ».

Актом про встановлення факту проживання від 27 липня 2022 року за підписом Старости Маковищанського старостинського округу Радченко О.О. та свідками (сусідами) ОСОБА_15 , ОСОБА_60 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

Дочка позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після закінчення четвертого класу, була переведена до нової школи гімназію № НОМЕР_2 «Нивки» (що розташована за адресою: АДРЕСА_20 ), в якій навчалася з 01.09.2017 по 26.08.2022, що підтверджується довідкою директора гімназії №10 від 03.04.2023, заявою ОСОБА_1 від 15.06.2017.

З декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу вбачається, що позивачкою було укладено таку декларацію щодо своєї доньки в Центрі первинної медико-санітарної допомоги № З Шевченківського району м. Києва, де зазначено адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Позивачкою в зв`язку зі зміною фактичного місця проживання на АДРЕСА_1 , було подано по місцю роботи відповідні заяви, щодо зміни адреси проживання, після чого такі зміни було внесено до особової картки працівника, що підтверджується заявою від 22.12.2026, наказом №23/12-01 від 23.12.2016.

ОСОБА_1 несла витрати на оплату комунальних послуг та утримання квартири, що підтверджується: квитанціями про оплату комунальних платежів по квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проводили разом свята, ходили в гості, що підтверджується: фотознімками та запрошенням.

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №5964 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію видану відділенням поліції №3 смт. Макарів Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київської області зареєстровано заяву ОСОБА_1 про те, що внаслідок військової агресії рф проти України 04.03.2022 в АДРЕСА_21 отримала вогнепальне наскрізне проникаюче поранення грудної клітини зліва, анемія, пневматорекс, примусово утримувалась в автомобілі військових рф та в подальшому 06.03.2022 була доставлена до Мозирської міської лікарні республіки Білорусь де перебувала на стаціонарному лікуванні до 14.03.2022 та в подальшому виїхала з Білорусь до Германії та повернулась до України 20.06.2022.

За заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР за №0002197 від 09.07.2022 за ч.1 ст. 438 КК України.

З листа Бучанського РУП ГУНП в Київській області №4570/109/1400/23 від 10.07.2023 вбачається, що тіло ОСОБА_3 було виявлено в с. Вишеград в квітні 2022 р. після деокупації Київської області.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,21 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Метою встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що позивачка позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків, достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , що постійно мешкав за адресою АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту смерті останнього, що наступила в березні 2022 року, а тому позов у цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт спільного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) із спадкодавцем ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , що постійно мешкав за адресою АДРЕСА_1 , що помер в березні 2022 року, про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 12 квітня 2022 року видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ) однією сім"єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у період з березня 2016 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27 березня 2024 року.

Головуючий: