Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2446/24
Провадження № 2-н/711/290/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и в:

Представник Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за довіреністю ОСОБА_4 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просила видати судовий наказ, яким стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 14 099,86 грн. та витрат на сплату судового збору в сумі 302,80 грн., а всього 14 402,66 грн.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 3 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями частин 1, 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Отже, правила пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України, щодо обов`язкового додавання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, виходячи зі змісту заявлених відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України грошових вимог, спрямовані на забезпечення безспірного характеру наказного провадження, а тому захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, представником заявника додано копію Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 06 грудня 2017 року, який укладено між Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради та ОСОБА_1 .

Посилання представника заявника на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за спірною адресою, тому 01.04.2022 із ними укладено Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, суд не приймає до уваги, оскільки сума боргу розрахована за період, який передує даті розміщення тексту договору на офіційному веб-сайті заявника, будь-яких приміток стосовно зворотної дії у часі цього договору немає.

Отже, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також зазначені боржниками у поданій заяві про видачу судового наказу, відсутній відповідний договір, укладений у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Частиною 3 статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише у частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відтак, суддя приходить до висновку, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а тому, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу в частині стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 163, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради у видачі судового наказу в частині стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за водопостачання та водовідведення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була врученою у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. В. Булгакова