ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2682/24 Справа № 201/1558/20 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
УХВАЛА

Іменем України

про закриття провадження

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів в складі:

Судді-доповідача Никифоряка Л.П.

Суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соборної районної у місті Дніпрі ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якій подано апеляційну скаргу виконавчим комітетом Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року, головуючий у суді першої інстанції Антонюк О.А.,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2020року ОСОБА_1 подав позов в суд до Соборної районної у місті Дніпрі ради в якому виклав вимоги скасувати рішення виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради «Про затвердження актів районної технічної комісії» № 104 від 25 квітня 2017року-Рішення № 104 від 25 квітня 2017року та зобов`язати виконавчий комітет Соборної районної у місті Дніпрі ради прийняти рішення про непридатність для проживання належних ОСОБА_1 квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 89Б, 90, 91, 92, 92А, 92Б та 92В в будинку АДРЕСА_1 -Спірні приміщення.

Існування таких вимог ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 16 січня 2017року він звернувся до Соборної районної у місті Дніпрі ради із заявою про проведення районною технічною комісією обстеження належних йому Спірних приміщень. За наслідками обстеження 22 лютого 2017року районною технічною комісією виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради без залучення спеціалізованих організацій та фахівців, здійснивши лише візуальний огляд квартир без обстеження стану квартир на предмет їх відповідності санітарним та технічним вимогам - складено Акт обстеження відповідно до якого приміщення придатні до проживання.

Та заявник стверджував, що при складанні Акту обстеження та підготовці проекту відповідного Рішення № 104 від 25 квітня 2017року, в основу якого цей акт покладено, не було враховано його зауважень та висновки технічної комісії не узгоджуються із Експертним висновком складеним спеціалістами ПП «Експерт-Борисфен» від 10 квітня 2017року щодо Спірних приміщень - за яким вони не придатні до проживання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року позов задоволено повністю. Суд скасував рішення виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради «Про затвердження актів районної технічної комісії» № 104 від 25 квітня 2017року та зобов`язав виконавчий комітет Соборної районної у місті Дніпрі ради прийняти рішення про непридатність для проживання належних ОСОБА_1 квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 89Б, 90, 91, 92, 92А, 92Б та 92В в будинку АДРЕСА_1 .

Суд вважав що позивачем підтверджені обставини щодо непридатності для проживання належних йому квартир та саме на орган місцевого самоврядування покладається обов`язок здійснювати обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання в порядку визначеному законом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції погодився із доводами позивача з приводу того, що він реалізував своє право як власник, в порядку який діяв на час виникнення спірних правовідносин, також дотримався порядку визначеного чинним законодавством що діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021року задоволена заява ОСОБА_1 та замінена сторона виконавчого провадження з Соборної районної у місті Дніпрі ради на її правонаступника Адміністрацію Соборного районну Дніпровської міської ради.

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Дніпровської міської ради, як особа, яка не приймала участі у справі, подав апеляційну скаргу в якій вимагав скасувати рішення та відмовити в позові. Правові підстави для цього вбачав у тім, що поза увагою суду залишилась та обставина, що у випадку визнання непридатними для проживання житлових приміщень, саме на виконавчий комітет міської ради покладається обов`язок з прийняття відповідних рішень щодо організації відселення громадян, які проживають у таких приміщення, рішення у цій справі впливає на права, обов`язки та інтереси виконавчого комітету Дніпровської міської ради, однак суд першої інстанції цього не врахував і не залучив виконавчий комітет Дніпровської міської ради до розгляду справи.

Інший довід апеляційної скарги зводився до порушення судом як правозастосовчим органом вимог чинного законодавства в результаті котрих суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржуються, відміняти замість нього рішення, приймати інші рішення та давати вказівки при вирішенні питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, і тим самим втручатися в його дискреційні повноваження.

Також в обґрунтування скарги заявник стверджував про те, що позивачем при заявленні вимог про захист його права власності не надані докази того, що він є власником квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 та АДРЕСА_13 та наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказує на те, що власниками цих квартир є інші особи, які не заявляли жодних вимог в цій справі. Та відсутність порушеного права чи обрання позивачем не належного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив вимоги виконавчого комітету Дніпровської міської ради. Обґрунтовував відзив тим, що саме виконавчий комітет Соборної районної у місті Дніпрі ради, як виконавчий орган відповідної місцевої ради народних депутатів на підставі чинного на час звернення Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого Постановою Ради міністрів УРСР від 26 квітня 1984року № 189 був повноважним виконувати рішення суду в разі задоволення позову.

З огляду на таке, ОСОБА_1 , посилався на те, що виконавчий комітет Дніпровської міської ради, як особа яка не брала участі у справі, не довів наявності у нього правового зв`язку із сторонами спору і безпосередньо судовим рішенням, який має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним. Судом не розглядався та не вирішувався спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи і ухвалення рішення був заявник апеляційної скарги.

Щодо вирішення питань застосування статті 111 Житлового кодексу України, у разі визнання спірних житлових приміщень непридатними для проживання, заявник стверджував, що на час звернення до суду всі спірні квартири належали йому та жодне з приміщень не було заселене.

Та з огляду на те, що виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було подано апеляційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року лише 04 січня 2024року, тобто після спливу одного року з дня складання повного судового рішення і відсутні обставини передбачені статтею 358 ЦПК України апеляційний суд повинен закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради у даній справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2024року поновлено виконавчому комітету Дніпровської міської ради строк на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року та відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024року справу призначено до судового розгляду.

Чинний Цивільний процесуальний кодекс України містить декілька норм, що регулюють участь в апеляційному перегляді осіб, які не брали участі у справі.

Статтею 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

В статті 18 ЦПК України йдеться про те, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до підпункту першого частини другої якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права апеляційному суду слід переконатися в тому, що рішення суду, яке оскаржується, вплинуло на права, свободи, інтереси чи обов`язки виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі 911/2635/17 міститься висновок, відповідно до якого рішення суду є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю. Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного нотаріуса, а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради задоволено. Суд скасував рішення виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради та зобов`язав виконавчий комітет Соборної районної у місті Дніпрі ради прийняти інше рішення.

Тобто, за конкретних обставин цієї справи ні в мотивувальній частині рішення ні в резолютивній частині рішення суду прямо чи опосередковано не йдеться про права та обов`язки виконавчого комітету Дніпровської міської ради - таких висновків рішення суду не містить.

Роблячи правові висновки та ухвалюючи спірне рішення щодо готовності до експлуатації нерухомого майна, суд достатньою підставою для вирішення спору вважав положення норм законодавства України, які були чинними на час вирішення спору і покладав обов`язок на відповідача виконавчий комітет Соборної районної у місті Дніпрі ради в межах наданих йому повноважень.

Виконавчий комітет Дніпровської міської ради вплив на свої права та обов`язки пов`язував з тим, що саме за рішенням № 385 від 24 лютого 2022року «Про затвердження Положення про порядок обстеження стану житлових будинків та житлових приміщень з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання житлових будинків і житлових приміщень непридатними для проживання» до повноважень виконавчого комітету Дніпровської міської ради віднесено вирішення цих питань щодо обстеження стану житлових будинків і визнання їх непридатними для проживання.

В силу частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апелянтом не доведено порушення його прав та законних інтересів оскаржуваним судовим рішенням у даній справі на час вирішення спору судом першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі виконавчим комітетом Дніпровської міської ради на те, що фактично на останнього з 2022року покладаються обов`язки щодо визнання непридатними для проживання житлових приміщень і щодо організації відселення громадян, які проживають у таких приміщеннях, і що з огляду на таке орган державної влади фактично не був обізнаний про наявність спору та не міг реалізувати свої права так як його не було залучено до участі в справі, не можуть слугувати підставою для перегляду через значний проміжок часу рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року з огляду на зміну Положення яким регулювалися спірні правовідносини.

Апеляційний суд виходить з того, що у цій справі вирішувався спір щодо повноважень власника за участі Соборної районної у місті Дніпрі ради, якій належали відповідні повноваження у сфері визнання права власності на новостворене майно, прийняття такого майна в експлуатацію і щодо оформлення такого права.

Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, та сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Зі свого боку набувач ОСОБА_1 отримав право на захист своїх повноважень як власник на підставі рішення суду, що беззаперечно свідчить про добросовісність його дій.

В свою чергу Соборна районна у місті Дніпрі рада, яка брала участь у справі як відповідач не реалізувала право на оспорення рішення суду, своєю поведінкою у формі бездіяльності протягом тривалого проміжку часу дала зрозуміти власнику ОСОБА_1 що вона не буде реалізовувати своє право на оспорення, і така особа пов`язана своїм рішенням та не вправі його змінити згодом.

Спроба іншої особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради і не має призводити до припинення зазначеного права.

Водночас не свідчать про порушення прав заявника виконавчого комітету Дніпровської міської ради обставини про зміну на час звернення із апеляційною скаргою власників спірного майна, якими заявник обґрунтовував свої апеляційні доводи.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що при постановленні рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року не вирішувались питання про права та обов`язки саме виконавчого комітету Дніпровської міської ради, а тому даним судовим рішенням права цієї особи не порушуються.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради не може вважатись порушенням принципу доступу до правосуддя та права на судовий захист, що передбачено, поряд з процесуальними нормами, статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки державний орган в особі Соборної районної у місті Дніпрі ради не був позбавлений права на судовий захист шляхом заперечення проти рішення суду в строки та порядку що був визначений нормами процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Соборної районної у місті Дніпрі ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії слід закрити.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Соборної районної у місті Дніпрі ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2024року.

Судді: