441/1383/23 2/441/72/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай)в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Комарнівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 права на земельну частку (пай) розміром 0, 96 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Грімненської сільської ради, згідно сертифікату на право на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №0095644 від 22.02.2005 року, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Позов мотивує тим, що після смерті тітки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на вищенаведене спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку видані після смерті спадкодавця, з покликанням на наявність заповіту та відсутність спору щодо вказаного майна, інших спадкоємців, те, що він позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задоволити з мотивів, наведених у позові, просить про розгляд справи у його відсутності (а. с. 26) .

Відповідач ОСОБА_2 подала на адресу суду заяву, якою позовні вимоги визнала та просила розгляд справи проводити за її відсутності (а. с. 29).

Представник Комарнівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» міський голова подав до суду Відзив, в якому позовні вимоги визнав та просив справу розглядати без участі представника міської ради (а. с. 33-34).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оглянувши заяви позивача, відповідачів вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_1 , претендує на спадкове майно після смерті рідної тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 16.10.1997 року серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Після смерті тітки ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,96 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Грімненської сільської ради , що належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату ЛВ №0095644 від 22.02.2005 року.

Сертифікат ЛВ №0095644 на імя ОСОБА_3 від 22.02.2005 року виданий після її смерті, проте як вбачається із Витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Львівського району , то він що був виданий взамін №653 від 17.03.1997 року, тобто взамін сертифіката старого зразка виданого за життя та на підставі рішення Городоцької райдержадміністрації №84 від 08.04.1996 (а.с.10, 11).

Ухвалою № 2 Грімнівської сільської ради від 24.02.1995 року ОСОБА_3 була включена до списку пайовиків, що мають право на середню земельну частку (а.с. 12-14).

Факт родинних відносин між Позивачем та Спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 20.05.2010 року НОМЕР_3 (а.с. 6), витягами з реєстру ДРАЦС від 25.10.2022 року № 2 та №1 (а.с. 7,8), довідкою виконкому Комарнівської міської ради Львівської області №393 від 20.09.2022 (а.с.15).

Із поданих документів встановлено, що батько позивача ОСОБА_5 є рідним братом ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 на момент смерті проживала та була зареєстрована з позивачем та була людиною одинокою, що підтверджується довідками №393 від 20.09.2022 року (а. с. 15) та № 36 від 29.05.2023 року (а.с.16) та копією по господарської книги за 1996-2000 роки (а. с. 17).

ОСОБА_6 за життя склала заповіт, посвідчений 06.03.1995 року секретарем Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_7 , зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №9, з якого вбачається, що вона заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, все те, що б належало їй на день смерті, і на що за законом мала би право заповіла по половині ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .(а. с 18)

Як вбачається із витягу з спадкового реєстру від 01.06.2023 року після смерті ОСОБА_4 спадщина не відкривалася, а відтак ОСОБА_2 спадщину не прийняла, у заяві просила суд задоволити заявлені Позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги (а.с 29).

За зверненням ОСОБА_8 до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно, приватним нотаріусом Мухою М. Т. 01.06.2023 року надано відмову, та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) так як останній, а саме сам сертифікат , виданий після смерті особи (а.с. 20).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 року відомо, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі.

Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією.

Право ОСОБА_4 підтверджено Ухвалою № 2 Грімнівської сільської ради від 24.02.1995 року , де ОСОБА_3 була включена до списку пайовиків, що мають право на середню земельну частку..

ОСОБА_3 була внесена до списку членів СТзОВ «Грімно» ще за життя і у відповідності до законодавства набула право на земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання була живою і є у списках. Причиною неотримання нею сертифікату встановленого зразка є її смерть.

Відповідно до ч. 1 ст.1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За п.2 Указу ПрезидентаУкраїни від 08.08.1995р.№ 720/95 «Про порядок паювання земель переданих уколективну власністьсільськогосподарським підприємствамі організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Оскільки, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 мала на праві приватної власності землю (середню земельну частку), площею 0,96 гектари, без контурного визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 0095644 , що виданий взамін сертифікату старого зразка №652 від 17.03.1997 та на підставі рішення Городоцької райдержадміністрації №84 від 08.04.1996 (а.с. 11), то є підстави вважати, що таке майно увійшло до складу її спадкової маси.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набула, або володіла земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено, після її смерті позивач виявив бажання прийняти спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, позивач як єдиний спадкоємець, має право на спадкування за законом після смерті тітки, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права на належну за законом йому земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 13, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 0,96 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Грімненської сільської ради , згідно сертифікату на право на земельну частку пай, серія ЛВ №0095644 від 22.02.2005 у книзі реєстрацій за №12264.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.