ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1109/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

08 лютого 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач, ОСОБА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 (далі за текстом - третя особа, ОСОБА_3 ), про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що між позивачем та третьою особою укладено договір позики від 30.10.2020, відповідно до умов якого позивач надав третій особі кредит у загальній сумі 1 118 893 грн., що еквівалентно 39 200 дол. США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання цього договору, а позичальник зобов`язалася повертати отримані кошти у встановленому договором порядку з кінцевою датою повернення до 30.04.2021 включно. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному договору позики між позивачем та відповідачем був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки зареєстрований в реєстрі за №2973 від 30.10.2020. Відповідно до договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,6 кв.м. та житловою площею 20,5 кв.м. та нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 20,5 кв.м., що належить відповідачу на праві власності. Вартість предмету іпотеки на момент укладення договору становила 1 118 893 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_3 не виконала умови договору позики та не повернула у повному обсязі суму кредитних коштів у строк встановлений договором, внаслідок чого станом на 07.08.2023 за договором позики утворилась заборгованість в розмірі 5 332 145, 85 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить з метою погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.09.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2023 проведено заміну відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на участь в судових засіданнях не скористався, відзив на позовну заяву не надавав.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

За таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 289 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави та умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

30.10.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав третій особі грошові кошти в розмірі 1 118 893 грн., що еквівалентно 39 200 доларам США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання цього договору, а позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти до 30.04.2021 включно /а.с. 10-12/.

В забезпечення виконання умов договору позики між позивачем та відповідачем був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки № 2973 від 30.10.2020. Відповідно до договору іпотеки в іпотеку прийнято нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 49,6 кв.м., та житловою площею 20,5 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири та нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 20,5 кв.м. /а.с. 22-26/.

Вартість предмету іпотеки на момент укладення договору становила 1 118 893 грн.

Третя особа не виконала умови договору позики та не повернула отримані в позику грошові кошти у строк встановлений договором, тобто до 30.04.2021, внаслідок чого у останньої станом на 07.08.2023 утворилась заборгованість в розмірі 5 332 145, 85 грн., яка складається з 1 119 260 грн. - сума основної заборгованості за договором позики; 4 212 885, 85 грн. - пеня нарахована на суму простроченої заборгованості за період з 30.08.2022 по 30.8.2023 /а.с. 13-21/.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

При цьому, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону (ст. 39 Закону).

Пунктом 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Разом з тим, згідно з розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано пеню за невиконання умов договору позики в розмірі 4 212 885, 85 грн. за період з 30.08.2022 по 30.08.2023, проте суд не погоджується з такими доводами виходячи з наступного.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022). На час розгляду справи в суді строк дії воєнного стану в країні триває.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»: В умовах воєнного стану, введенного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановляє: Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та зверненню стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна на суму заборгованості за договором позики в розмірі 1 119 260 грн., а саме на квартиру АДРЕСА_3 , оскільки вартість останньої згідно звіту про оцінку майна становить 1 349 243 грн., що в свою чергу буде достатнім для погашення заборгованості за договором позики та задовольнить вимоги позивача як кредитора.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

З метою погашення заборгованості ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 за договором позики від 30.10.2020 перед ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 1 119 260,00 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на праві власності, а саме:

- квартиру АДРЕСА_3 , що складається з 1 (однієї) житлової кімнати, має загальну площу 49,6 кв.м. та житлову площу 20,5 кв. м., належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. 08 жовтня 2020 року за реєстровим №760, шляхом реалізації через електронний аукціон за початковою ціною не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений судовий збір у розмірі 13 420 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий