ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

07 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14364/14

Провадження № 22-з/4820/39/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 Бейлика Артура Беніаміновича про ухвалення додаткового судового рішення,

у с т а н о в и в :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2023 року відмовлено в позові АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, задоволено заяву представника відповідача. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

26 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 Байлик А. Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 5000 грн, подавши докази на підтвердження таких витрат.

Розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частинами 3 і 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення може бути оскаржено.

Відповідно до матеріалів справи професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надавав адвокат Бейлик А. Б. відповідно до ордера серії ВХ № 1061645 від 29.01.2024.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, які планує понести відповідач, складає 5000 грн. Докази на підтвердження розміру витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

Адвокат подав до апеляційного суду копії документів: договору про надання правничої допомоги від 21.08.2020; додатку № 2-1 до договору від 29.01.2024; акту № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги (послуг) від 26.02.2024; звіту про витрачений час на надання правничої допомоги та рахунок-фактуру № 26/24 від 26.02.2024 на суму 5000 грн.

У пункті 5.2. договору про надання правничої допомоги від 21.08.2020 передбачено, що вартість послуг та порядок оплати гонорару за цим договором визначається згідно з додатком (додатками), що є невід`ємними частинами договору, та складає суму, коштів, сплачених або які підлягають оплаті замовником адвокату за цим договором.

Згідно з пунктом 2 додатку № 2-1 до договору від 29.01.2024 сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги згідно з цим додатком становить фіксований розмір 5000 грн.

Відповідно до пункту 3 акту приймання-передачі наданої правничої допомоги ОСОБА_1 підтвердив, що вказана у звіті правнича допомога надана адвокатом у повному обсязі, належної якості, претензій та зауважень щодо об`єму та якості наданої правничої допомоги замовник до адвоката немає.

На оплату гонорару у сумі 5000 грн за виконання умов договору про надання правничої допомоги від 21.08.2020 та додатку № 2-1 від 29.01.2024 адвокат Бейлик А. Б. надав рахунок-фактуру № 26/24 від 26.02.2024.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

За змістом статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу.

На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами 3 і 8 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно з частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Клопотання від Банку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходило.

Зміст наданої ОСОБА_1 правничої допомоги, витрачений адвокатом час, відображені у звіті, який є додатком № 1 до акту № 1 від 26.02.2024, що складений до договору про надання правничої допомоги від 21.08.2020 та додатку № 2-1 від 29.01.2024.

Зі змісту звіту вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи в апеляційному суді, включено витрати на правничу допомогу відповідачу після ухвалення постанови 20.02.2024 у сумі 1000 грн, а саме отримання та ознайомлення із текстом постанови суду від 20.02.2024, повідомлення замовника про прийняте рішення, отримання доручення від замовника на підготовку документів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді, підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення, додатків до неї, направлення їх позивачу та до суду.

На думку колегії суддів ці витрати не підлягають стягненню з позивача.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 додатку № 2-1 від 29.01.2024 до договору про надання правничої допомоги від 21.08.2020 сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) замовником не пізніше ніж через 180 днів з дня складення акта приймання-передачі правової допомоги (послуг).

З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням складності справи, обґрунтованості витрат, критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру колегія суддів вважає, що фактично понесені витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційному суді у сумі 4000 грн підлягають стягненню на його користь з АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 Бейлика Артура Беніаміновича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вул. Грушевського, 1Д, м. Київ ІК ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн (чотири тисячі грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 07 березня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта