Справа № 342/1054/23
Провадження № 2/342/47/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Територіальний сервісний центр МВС № 7342 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Головного сервісного центру МВС, про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви та її доводи.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в якому просить про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу від 14.06.2023 недійсним, витребувати транспортний засіб з чужого незаконного володіння та визнати за позивачкою право власності на даний транспортний засіб. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 березня 2023 року на підставі довіреності р/н 55012758 посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В., позивачем ОСОБА_1 було надано ОСОБА_3 в користування належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 17.12.2019 ТСЦ 2643 транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузов,рама) НОМЕР_2 , колір білий, рік випуску 2001, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Під час користування транспортним засобом ОСОБА_3 неодноразово допускав порушення ПДР, що мало наслідком винесення постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. На її неодноразові звернення про сплату штрафів ОСОБА_3 не реагував. Разом з тим, 01.08.2023 в застосунку «Дія» свого мобільного телефону, позивачка помітила, що серед списку її документів зникла інформація про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 . Після чого, наступного дня, 02.08.2023 з метою з`ясування причин відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в застосунку «Дія», позивачка звернулася до найближчого ТСЦ МВС України у м. Івано-Франківську, де їй в усній формі повідомили, що було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу та рекомендували їй звернутись із запитом до ТСЦ МВС № 7342, якому здійснювалось перереєстрація транспортного засобу. З цього приводу, за наданням правничої допомоги, позивачка звернулася до адвоката, яким було направлено адвокатський запит до ТСЦ МВС № 7342 м. Кіцмань Чернівецької області з метою отримання інформації та документів на підставі яких відбулась перереєстрація транспортного засобу. В той же час, 03.08.2023 позивачкою, як власником транспортного засобу подано до нотаріуса заяву про скасування довіреності на підставі п.2 ч.1 ст.248 ЦК України і нотаріус цього ж дня скасував довіреність та вніс відомості до Єдиного реєстру довіреностей. Після припинення дії довіреності позивачка намагалась повернути належний їй транспортний засіб, але ОСОБА_3 на її неодноразові звернення не реагував, телефонні дзвінки постійно ігнорував. 04.08.2023 позивачка звернулася до ОСОБА_3 із письмовою вимогою, якою вимагала протягом 24 год. з моменту отримання ОСОБА_3 вказаної вимоги, повернути їй транспортний засіб. Проте, ОСОБА_3 жодним чином не відреагував на її письмову вимогу, на зв`язок не виходив, належний їй транспортний засіб не повернув. Разом з тим, 16.08.2023 адвокат Васютин Я.В. на адвокатський запит отримав Витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів за VIN кодом НОМЕР_2 , згідно якого вбачається, що 14 червня 2023 року ТСЦ МВС № 7342 проведено перереєстрацію транспортного засобу на нового власника по договору укладеному в ТСЦ. 21 серпня 2023 року представником позивачки на адвокатський запит, отримано відповідь № 31/24/766АЗ-12-2023 ТСЦ МВС № 7342 від 10.08.2023 яким ТСЦ МВС № 7342 повідомляє, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузов,рама) НОМЕР_2 з обліку не знімався, перереєструвався на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ 14.06.2023 із зазначеною вартістю 296 000 грн. на нового власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також до відповіді на запит додано копію договору купівлі-продажу № 7342/2023/3876734 від 14.06.2023 на підставі якого проведено перереєстрацію транспортного засобу. З цього приводу позивачка вважає за необхідне повідомити суд, що згоди на відчуження належного їй транспортного засобу ОСОБА_3 не надавала, при цьому, ціну продажу транспортного засобу, яка вказана в договорі купівлі-продажу та яка є значно заниженою від реальної ринкової вартості вказаного транспортного засобу, ОСОБА_3 із позивачкою не погоджував, грошові кошти, які становлять реальну ринкову вартість транспортного засобу, ОСОБА_3 позивачці не повернув. Більше того, ОСОБА_3 діючи за довіреністю від імені ОСОБА_1 , без її згоди та дозволу продав вказаний транспортний засіб своїй дружині ОСОБА_5 , що свідчить, про те, що він як представник вчинив правочин не в інтересах позивачки як довірителя, а у своїх, зокрема своєї сім`ї, що є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відповідач ОСОБА_3 усупереч вимог ч.3 ст.238 ЦК України уклав оспорюваний договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7342/2023/3876734 від 14.06.2023 на підставі довіреності позивача ОСОБА_1 виключно у своїх інтересах та інтересах своєї сім`ї дружини ОСОБА_5 . Також, істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет і ціну. Ціна договору встановлюється у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов - товар продається за ціною, що визначається відповідно до ст.632 ЦК України. Згідно п.3.1 Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7342/2023/3876734 від 14.06.2023 становила 1 (одну) гривню. Вказану вартість подружжя: відповідач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 самостійно на власний розсуд визначили в договорі з метою приховання реальної ринкової вартості транспортного засобу, яка на момент відчуження становила 296 000,00 грн., для того щоб в майбутньому позивачці, як довірителю, не повертати ці грошові кошти, адже відповідно до ч.1 ст.1006 ЦК України, повірений зобов`язаний в тому числі негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення, тобто законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення. Разом з тим, як вбачається із інформації, яка міститься в загальнодоступній групі «Клуб власників Mercedes Sprinter i Volkswagen LT» соціальної інтернет мережі «Facebook» вказаний транспортний засіб ОСОБА_3 опублікував для продажу та намагається відчужити. Згідно інформації, яка міститься на веб-сайті інтернет оголошень купівлі-продажу транспортних засобів «AUTO.RIA», 30.08.2023 транспортний засіб Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузов,рама) НОМЕР_2 , колір білий, відповідачем ОСОБА_5 опубліковано для продажу за ціною 9600,00 доларів США, що еквівалентно 365376,00 грн.. при тому, що вказаний автомобіль 14.06.2023 було придбано за ціною 1 (одна) гривня. Таким чином, відчуживши без згоди позивачки своїй дружині ОСОБА_5 належний позивачці вищевказаний транспортний засіб відповідач ОСОБА_3 , як представник діяв недобросовісно та дії обидвох сторін відповідача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_5 , які полягають у незаконному заволодінні транспортним засобом позивачки у спосіб укладення фактично безоплатного договору купівлі-продажу транспортного засобу №7342/2023/3876734 від 14.06.2023 - свідчить про відсутність реального наміру його укладення і виконання. Поряд з іншими вищевказаними підставами, позивачка вважає, що з даної підстави договір купівлі-продажу транспортного засобу також може бути визнаний недійсним. Позивачка зазначає, що з наведених обставини слід прийти до висновку, що відповідач ОСОБА_5 є добросовісним набувачем майна, яке вибуло з володінь позивачки проти її волі з вини відповідача ОСОБА_3 , яким під час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу порушено норми ч.3 ст.238 ЦК України та зважаючи на те, що між позивачкою та відповідачем ОСОБА_5 відсутні будь-які договірні правовідносини єдиним способом захисту її порушеного права власності є заявлення віндикального позову до відповідача ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в інтересах яких діє представник - адвокат Юркевич Х.М., подали до суду відзив на позов, в якому просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. В даному відзиві зазначили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебувають в шлюбі, який зареєстровано 12.07.2022 Коломийським відділом ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Позивачка ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_6 , який є рідним братом ОСОБА_3 . В березні 2023 року позивачка повідомила відповідачів про те, що має намір продати належний їй транспортний засіб - марки Mercedes-Benz моделі 316 CDI, 2001 року випуску, так як їй було відомо про те, що в них було бажання придбати саме такої моделі транспортний засіб. Відповідачі порадившись, обговорили ціну транспортного засобу, вирішили придбати у позивачки даний транспортний засіб. Зазначають, що автомобіль був у несправному стані та ними було проведено ремонт даного транспортного засобу. Оскільки у відповідачів на той час не було всієї необхідної суми коштів на транспортний засіб, то вони позичили необхідну суму коштів у свого знайомого. Назбиравши обумовлену суму коштів, 23.03.2023 відповідачі купили у позивачки даний транспортний засіб заплативши їй 7500 євро. Даний факт можуть підтвердити свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Так як, вони були не чужими людьми з позивачкою, тому розписки у ОСОБА_1 за отриману від них суму коштів за транспортний засіб, вони не вимагали. Також, у зв`язку з великими чергами в ТСЦ та зайнятістю позивачки, яка повідомила їх про те, що немає можливості тратити цілий день на те, щоб зареєструвати транспортний засіб на нового власника та запевнила, що надасть саме ОСОБА_9 нотаріально посвідчену довіреність по якій він сам особисто без її безпосередньої участі у любий час зможе перереєструвати транспортний засіб на свою дружину. На що відповідачі погодились. Так як, дійсно в ТСЦ великі черги і щоб лишній раз не турбувати позивачку, вирішили звернутися до нотаріуса за оформленням довіреності на ОСОБА_3 з правом саме - продати даний транспортний засіб, при необхідності зняти його з обліку та оформити відповідне свідоцтво про реєстрацію в органах, що здійснюють реєстрацію транспортних засобів. Того ж дня, 23.03.2023 у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. ОСОБА_1 надала відповідачу ОСОБА_3 обумовлену ними довіреність і ОСОБА_10 погодилась на всі зазначені в довіреності повноваження надані ОСОБА_9 шляхом підписання даної довіреності, яка була зареєстрована нотаріусом в реєстрі за № 585. Тобто, даною нотаріально посвідченою довіреністю від 23.03.2023 і підтверджується факт того, що позивачка надала ОСОБА_3 в користування та розпорядження транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузув,рама) НОМЕР_2 , колір білий, 2001 року випуску, з правом продати, обміняти, здати в оренду даний транспортний засіб, при необхідності зняти транспортний засіб з обліку та оформити відповідне свідоцтво про реєстрацію в органах, що здійснюють реєстрацію транспортних засобів, при необхідності поставити транспортний засіб на облік та оформити реєстраційні документи, укладати від її імені договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом та вчиняти всі інші юридично значущі дії пов`язані з цією довіреністю. Дана довіреність була видана також з правом передоручення повноважень третім особам строком на три роки і була чинна до 23.03.2026. З метою перереєстрації купленого транспортного засобу з попереднього власника ОСОБА_10 на нового власника, відповідачі звернулися в ТСЦ МВС № 7342 РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області. Де ОСОБА_11 по даній нотаріально посвідченій довіреності від 23.03.2023 зареєстрував вищевказаний транспортний засіб на свою дружину ОСОБА_5 , оскільки по даній довіреності перереєструвати транспортний засіб на самого себе він не міг. Проте, як стало відомо на даний час ОСОБА_1 бажає повернути собі куплений відповідачами транспортний засіб у зв`язку з чим звернулася до суду. Причин з яких позивачка намагається повернути собі проданий їм транспортний засіб за який вона отримала кошти в сумі 7500 євро, відповідачам не відомо. Також зазначають те, що позивачка, ще до звернення з даним позовом до суду, намагалася викрасти у них документи на даний транспортний засіб, а саме 21.07.2023 ОСОБА_1 зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_12 без їхнього відома та згоди, незаконно о 10:07 год та о 12:32 год проникла на територію житлового будинку в АДРЕСА_1 та з вищевказаного транспортного засобу, який знаходився на території даного житлового будинку, незаконно викрала папку з документами. По даних фактах ОСОБА_3 було викликано працівників поліції та подано в поліцію заяву про вчинення кримінального правопорушення. Хочуть також зазначити і той факт, що посилання позивачки на те, що відповідач ОСОБА_3 неодноразово допускав порушення правил дорожнього руху, що мало наслідком винесення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності є нічим іншим як вигадкою, адже, ОСОБА_3 за період користування транспортним засобом жодного правопорушення не було вчинено. Крім того, позивачкою не додано до позовної заяви жодного доказу, який би підтвердив даний факт. Позивачка свідомо придумала історію про начебто притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї штрафних санкцій за вчинення начебто ОСОБА_3 правопорушення, щоб мати хоча би якусь підставу скасувати дану нею довіреність та мати можливість звернутися до суду з даним позовом. Проте жодних доказів на підтвердження даних фактів позивачкою не додано. Крім того, якщо би позивачка мала намір надати ОСОБА_3 автомобіль тільки для тимчасового користування то нотаріальну довіреність для цього надавати не потрібно. Тому сам факт надання нотаріальної довіреності на розпорядження транспортним засобом якраз і підтверджує факт існування між ними зовсім інших правовідносин. Також, жодних підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним немає, так як він був укладений у відповідності до норм чинного законодавства. (а.с.73-77)

Представником позивача - адвокатом Васютин Я.В. подано до суду відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначив, що в поданому відзиві твердження відповідачів є неправдивими, оскільки позивачка не мала жодного наміру і бажання відчужувати належний їй на праві власності транспортний засіб. В дійсності на початку березня 2023 року вказаний транспортний засіб позивачка надала в тимчасове користування відповідачу ОСОБА_3 на прохання її чоловіка ОСОБА_6 , який є рідним братом відповідача. Оскільки ОСОБА_3 через скрутне матеріальне становище не мав змоги утримувати та забезпечувати свою сім`ю, а наявність в його користуванні транспортного засобу давала ОСОБА_3 можливість працювати водієм та займатись міжнародними перевезеннями пасажирів. Спочатку вказаний транспортний засіб позивачкою фактично передано в тимчасове користування відповідачу без надання довіреності. Однак, в середині березня 2023 року, відповідач зателефонував до позивачки та попросив надати йому довіреність на вказаний транспортний засіб, мотивуючи це тим, що через відсутність довіреності на автомобіль він позбавлений можливості перетинати держаний кордон за системою «Шлях» щоб перевозити вказаним автомобілем пасажирів за кордон. На що позивачка погодилася та 23.03.2023 надала довіреність ОСОБА_13 на користування транспортним засобом, яка посвідчена приватним нотаріусом. При цьому, позивачка не мала на меті продавати вказаний автомобіль, оскільки безоплатно передала транспортний засіб відповідачу в тимчасове користування. Також, є надуманими пояснення відповідачів про те,що вони заплатили позивачці 7500 євро за вищевказаний транспортний засіб, оскільки вказані пояснення не підтверджені жодними належними та допустимими письмовими доказами. При цьому, як би ж позивачка і мала намір відчужити вказаний транспортний засіб та продати його відповідачу ОСОБА_3 , в такому разі між сторонами був би укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, а не довіреність на представництво перед третіми особами, яка не підтверджує факту припинення права власності позивачки на автомобіль та набуття відповідачем права власності на вказаний автомобіль. Також, позивачка заперечує доводи відповідача, що факт придбання ним у позивачки транспортного засобу можуть підтвердити свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки зазначені обставини щодо придбання транспортного засобу відповідачем у позивачки та оплати відповідачем позивачці вартості автомобіля можуть бути підтверджені виключно письмовими доказами факт відлучення автомобіля. Твердження відповідача, що позивачка намагалася викрасти у них з ОСОБА_5 документи на даний транспортний засіб є надуманими та не підтверджені жодними письмовими доказами. Відповідач ОСОБА_3 як представник вчинив правочин не в інтересах позивачки як довірителя, а у своїх власних, зокрема своєї сім`ї, що є підставою для визнання такого правочину недійсним. Наведені відповідачем у відзиві пояснення жодним чином не спростовують доводів позивачки викладених у позовній заяві. За таких обставин вважають обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки. (а.с.111-113)

Крім того, представником відповідачів адвокатом Юркевич Х.М. було подано доповнення на відзив (а.с.108-110)

Представником позивача адвокатом Васютин Я.В. подано відповідь на доповнення до відзиву. (а.с.123-126)

Представником відповідачів адвокатом Юркевич Х.М. подано до суду заперечення, в якому зазначено, що у відповіді на відзив позивачка посилається на те, що в поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_11 вказує брехливі пояснення. Тому, ОСОБА_3 хоче зазначити, що дані твердження позивачки не відповідають дійсності та спрямовані лише на те, щоб окрім отриманих позивачкою коштів за транспортний засіб в розмірі 7500 євро, повернути сам транспортний засіб. Перш за все хоче зазначити, що позивачка сама надала ОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність в якій позивачка виявила своє волевиявлення, яке було вільним і відповідало її внутрішній волі. В наданій довіреності позивачка надала ОСОБА_3 повноваження розпоряджатися транспортним засобом Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузув,рама) НОМЕР_2 , колір білий, 2001 року випуску з правом продати, обміняти, здати в оренду, при необхідності зняти з обліку та оформити відповідне свідоцтво про реєстрацію в органах, що здійснюють реєстрацію транспортних засобів, при необхідності поставити транспортний засіб на облік та оформити реєстраційні документи, укладати від її імені договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом та вчиняти всі інші юридично значущі дії пов`язані з цією довіреністю. На підставі наданої довіреності, яка не була скасована позивачкою, ОСОБА_11 вчинив правочин по відчуженню транспортного засобу. Вчинений договір купівлі-продажу транспортного засобу від 14.06.2023 є дійсним, оскільки він не суперечить положенням ч.1 ст.203 ЦК України. Враховуючи те, що ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_14 розпоряджатися транспортним засобом з правом продажу, тобто позивачка даною довіреністю уповноважила відповідача відчужувати транспортний засіб, і в даному випадку наявне волевиявлення позивача як власника спірного майна на його відчуження, тому в даному випадку немає жодних підстав для визнання договору недійсним з підстав невідповідності вимогам статей 203,215 ЦК України. Також позивачка не надала доказів, які б свідчили про відсутність її волі та мети продати вказаний транспортний засіб, а лише безоплатно передати даний транспортний засіб відповідачу в тимчасове користування. В даному випадку позивачкою не додано жодних доказів для доведення факту, що майно вибуло з її власності поза її волею, тому витребувати транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі 316 CDI на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України неможливо. Виходячи з наведеного, оскільки останній набувач спірного автомобіля ОСОБА_5 набула право власності на підставі оплатного договору купівлі-продажу автомобіля 14.06.2023 і даний транспортний засіб не є таким що вибув з володіння ОСОБА_10 поза її волею, тому обґрунтованим є висновок про неможливість витребування автомобіля від добросовісного набувача, тому в задоволенні даного позову слід відмовити. (а.с.131-136, 161-165)

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року в підготовчому засіданні розглянуто заяви та клопотання учасників справи, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

23.11.2023 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТСЦ МВС № 7342 РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області до суду поступила заява в якій зазначено, що ТСЦ № 7342 РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області не є юридичною особою, а тому не має процесуальної правоздатності та процесуальної дієздатності та не може бути стороною у справі. Просять врахувати зазначену інформацію під час розгляду справи. В поданому до суду клопотанні від 20.02.2024 просять про розгляд справи без участі їх представника, про прийняте рішення у справі просять повідомити письмово.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 та представника позивача адвокат Васютин Я.В. позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові та просили задовольнити. Позивачка пояснила, що даний автомобіль за проханням чоловіка вона позичила відповідачу ОСОБА_11 , брату її чоловіка. Дала йому доручення, щоб він міг заробляти гроші, ОСОБА_15 хотів їздити за кордон. В «Дії» вона побачила, що не є власником транспортного засобу, відповідач переписав автомобіль на свою дружину і хотів його продавати. Даний транспортний засіб вона не продавала і грошей за нього ніяких не отримувала від відповідача. Свій автомобіль вона дала відповідачу в користування, а не на продаж. Відповідач з нею не спілкувався, не дзвонив з приводу продажу авто. В серпні 2023 року вона зверталася в сервісний центр, також зверталася в поліцію, що її обманули.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_3 продав автомобіль від імені позивачки і ціна договору 1 (одна) гривня. Відповідач не мав права укладати цей договір у своїх інтересах та інтересах своєї сім`ї. Він одночасно набув право власності на 1/2 частку даного майна автомобіля (спільна сумісна власність) відчуживши його своїй дружині. Тобто, відповідач діяв у своїх інтересах. Також доказів про передачу позивачі коштів за даний транспортний засіб відповідач не надав.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача адвокат Юркевич Х.М. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного позову. Відповідач ОСОБА_3 ствердив, що даний автомобіль він купив у позивачки, гроші він позичив і дав позивачці, а позивачка дала довіреність і він переписав автомобіль на дружину бо на себе не міг. Гроші дав позивачці 22.03.2023 в сумі 7500 євро, але розписку у позивачки не брав бо вони є родичами. Зазначив, що свідків при передачі коштів не було. Він працює водієм з 2012 року, тому даний автомобіль брав для себе. Даний автомобіль він не продавав, хто це робив йому не відомо. Про перереєстрацію автомобіля він позивачку не повідомляв та після оформлення договору купівлі-продажу він позивачці ніякі кошти не передавав і нічого їй про договір не казав.

Представник відповідачів адвокат Юркевич Х.М. в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3 надав кошти позивачці за транспортний засіб, однак розписки у позивачки не брав оскільки вони є родиною і дана домовленість здійснювалася на довірі. Просила в задоволені позову відмовити з підстав зазначених у відзиві та запереченні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 ствердила, що всі Вівчарики її родичі. В її будинку живе ОСОБА_15 і ОСОБА_17 . 21.07.2023 по відео спостереженні вона побачила, що ОСОБА_10 і її син приходили в господарство де живе ОСОБА_15 з ОСОБА_17 . Коли вона подзвонила до ОСОБА_18 і спитала чого вона приходила в господарство, ОСОБА_18 сказала, що хоче, щоб ОСОБА_15 доплатив 3 000 доларів США і забрав собі той бус. Раніше була ціна 7500 євро, а ОСОБА_18 хоче ще 3000 доларів США. ОСОБА_15 казав, що вони роблять довіреність на автомобіль, бо він купляє цього буса. ОСОБА_15 ремонтував цю машину і їхав нею за кордон. ОСОБА_18 з автомобіля забрала документи, коли була на подвір`ї. Про те, що давали кошти ОСОБА_18 за автомобіль вона знає зі слів ОСОБА_19 , але не була присутньою при їх передачі. Про купівлю буса вона дізналася в березні 2023 року. Кошти давалися в хаті в ОСОБА_18 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ствердив, що знає відповідачів, ОСОБА_15 рік тому хотів позичити у нього гроші та купити буса і він дав ОСОБА_19 7500 євтро, має розписку. Його теща ОСОБА_20 сказала, що віддасть замість ОСОБА_19 ці гроші якщо він не зможе їх віддати. Бус належить дружині його брата ОСОБА_18 . ОСОБА_15 казав, що жінка брата продає буса і він отримав даного буса за який заплатив гроші ОСОБА_18 , а вона дала доручення на автомобіль. Мова іде саме про автомобіль який належить ОСОБА_18 , а не про іншу машину. Ствердив, що він бачив як ОСОБА_15 користувався даним бусом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 ствердила, що вона знайома з усіма, тобто ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і його дружиною ОСОБА_17 . Пояснила, що ОСОБА_18 продавала буса, про що їй сказала її мама. Всі ці події були в лютому-березні 2023 року. ОСОБА_21 , її чоловік, сказав що позичив ОСОБА_19 гроші в сумі 7500 євро про що ОСОБА_15 дав розписку в якій пише, що кошти для купівлі автомобіля. Коли ОСОБА_15 купив автомобіль їм про це повідомив. ОСОБА_15 хотів купити саме в ОСОБА_18 автомобіль і казав їм саме про цей автомобіль, а не про інший. ОСОБА_22 купівлі автомобіля вона не знає, знає в загальному. Бус був гнилий і поломаний - так казала її мама. ОСОБА_15 їздив бусом за кордон, вона бачила його сторінку в інтернеті, він возив людей. Ствердила, що при купівлі автомобіля, зокрема при передачі грошей за нього позивачці, вона не була.

Заслухавши позивачку та її представника адвоката Васютина Я.В., відповідача ОСОБА_3 та представника відповідачів адвоката Юркевич Х.М., допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля «Mercedes-Benz» моделі 316 CDI, номер кузова (шасі,рама) НОМЕР_2 , колір білий, 2001 року випуску зазначено позивачку - ОСОБА_1 . (а.с.9)

23.03.2023 вона надала нотаріально завірену довіреність на ім`я відповідача ОСОБА_3 в довіреності зазначено, що цією довіреністю уповноважує ОСОБА_3 бути її представником з питань у правління ( з правом використання на території України та за її межами), а також з питань розпорядження з правом продати, обміняти, здати в оренду за ціну та на умовах на розсуд повіреного за умовами сплати всіх передбачених чинним законодавством обов`язкових платежів та зборів належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 17.12.2019 ТСЦ 2643 транспортним засобом марки Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузув,рама) НОМЕР_2 , колір білий, рік випуску 2001, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , дата першої реєстрації 28.05.2013. (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_11 на підставі доручення уклав договір купівлі-продажу ТЗ від 14. 06.2023 № 7342/2023/3876734. Покупцем в договорі зазначено ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_3 . В договорі зазначено вартість автомобіля 1 (одна) гривня (а.с. 18).

Даним автомобілем від 23.03.2023 розпоряджався від імені позивачки виключно відповідач ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 після укладення договору купівлі-продажу автомобіля не передавав жодних коштів позивачці, як і не повідомляв її про укладення такої угоди від її імені.

Також не надано відповідачами належних та допустимих доказів передачі коштів за придбаний автомобіль позивачці до укладення договору купівлі-продажу від 14.06.2023.

Свідки Дроник, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили суду, що їм відомо про бажання відповідача ОСОБА_3 придбати автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI у позивачки. Відповідач ОСОБА_3 позичив у свідка ОСОБА_7 кошти в сумі 7500 євро, повідомивши, що то для придбання ТЗ у позивачки.

Однак жоден із допитаних свідків не повідомив суду, що був присутній під час передачі коштів позивачці під час придбання у неї автомобіля відповідачем.

Дані факти ніким не спростовано під час розгляду справи.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 237 ЦК України, в редакції, чинній на момент посвідчення оспорюваної довіреності, визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч.3 ст.237 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ч.1 ст.239 ЦК)

Згідно з частинами першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 727/3501/16-ц (провадження № 61-30020св18) дійшов висновків, що правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють. З метою забезпечення інтересів цієї особи представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. При цьому, словосполучення «у своїх інтересах» необхідно розуміти таким чином, що представник не може вчиняти від імені особи, яку він представляє, правочин щодо себе особисто (тобто бути стороною цього правочину) або іншим шляхом на шкоду інтересам довірителя, у тому числі на користь інших осіб, включаючи і тих, представником яких він одночасно є.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ч.3 ст.328 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах При цьому, якщо представник вчинив правочин не в інтересах довірителя, а у своїх власних, то це є підставою для визнання такого правочину недійсним. Правило, передбачене частиною третьою статті 238 ЦК України, покликане гарантувати інтереси особи, яку представляють, від можливих зловживань з боку представника. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд при розгляді справи №4021/2995/16 від 16.05.2019 року.

Внаслідок укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 відповідно до ст.60 СК України набув разом із дружиною ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер кузова (шасі,рама) НОМЕР_2 , колір білий, 2001 року випуску.

Будь-яких доказів про передачу коштів позивачці, за реалізований від її імені транспортний засіб, відповідачі не надали.

Також ними не спростовано твердження позивачки про те, що вона не отримувала таких коштів і до надання нею довіреності відповідачу ОСОБА_3 на керування та розпорядження її ТЗ від її імені.

Отже, здійснюючи продаж, належного на праві власності позивачці ОСОБА_1 спірного автомобіля, відповідач ОСОБА_3 мав на меті набуття даного автомобіля у власність в інтересах себе та своєї сім`ї, оскільки покупцем була його дружина, тобто він переслідував особисту мету, діяв не в інтересах довірителя і з негативним наслідком для довірительки, яка згоди на реалізацію належного їй ТЗ Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер кузова (шасі,рама) НОМЕР_2 , за 1 (одну) грн не надавала, що свідчить про те, що такий правочин є недійсним.

При цьому, під негативними наслідками необхідно розуміти як вчинення цього правочину на умовах, що суперечать волевиявленню довірителя, приміром вчинення його за ціну, яка вочевидь не відповідає ринковій ціні на таке майно, що у свою чергу вказує на несприятливі наслідки для особи, від імені якої представник вчинив оспорюваний правочин. Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 14.08.2023 у справі № 388/353/20.

За правилом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ч.1 ст.203 цього Кодексу, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Майно може бути витребувано від добросовісного набувача з підстав, визначених ст.388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.3 ч.ч.1,3 ст.388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

За положеннями статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з вимогами статті 78 ЦПК України (допустимість доказів), суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст.79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що вибуття спірного автомобіля відбулось із володіння позивачки ОСОБА_1 , у володіння відповідачів подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , всупереч положенням ч.3 ст. 238 ЦК України, поза її волею, тому даний позов підлягає частковому задоволенню.

Судом також критично оцінюються твердження відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Юркевич Х.М. про передачу коштів за придбаний автомобіль позивачці 22.03.2023 в сумі 7500 євро, оскільки дані твердження не підтверджені належними та допустимими доказами. А отримання коштів відповідачем ОСОБА_3 від ОСОБА_7 , який був допитаний як свідок в судовому засіданні, не є підтвердженням факту їх передачі позивачці в рахунок оплати за її автомобіль.

Також відповідач ОСОБА_3 підтвердив факт не передання жодних коштів позивачці за відчужений автомобіль і після укладення договору купівлі-продажу № 7342/2023/3876734 від 14.06.2023, в котрому зазначена вартість автомобіля 1 (одна) гривня, як і не повідомляв позивачку про укладення такої угоди від її імені.

Тому позов слід задовольнити в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.06.2023, застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування перереєстрації ТЗ від 14.06.2023 та витребування ТЗ від відповідача ОСОБА_5 .

В іншій частині позов не підлягає до задоволення виходячи із наступного. Позивач окрім іншого просить визнати за нею право власності на ТЗ.

З приводу чого суд зазначає, що правові наслідки недійсності правочину чітко унормовані ст. 216 ЦК України, відповідно до абз. 2 ч. 1 якої, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину тощо.

Позивач, як власник ТЗ «Mercedes-Benz» моделі 316 CDI, номер кузова (шасі,рама) НОМЕР_2 , заявила про необхідність визнання за нею права власності після визнання недійсним договору купівлі-продажу ТЗ, скасування його перереєстрації, однак нею не обґрунтовано належними та допустимими доказами необхідності в подальшому визнавати право власності на майно власником якого вона вже є. Виходячи із чого ця вимога не підлягає задоволенню.

Висновки суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 всупереч вимогам ч.3 ст. 238 ЦК України відчужив згідно договору купівлі-продажу № 7342/2023/3876734 від 14.06.2023, за ціною 1 (одна) гривня в своїх інтересах відповідачу ОСОБА_5 , яка є його дружиною, а не у інтересах довірителя позивачки ОСОБА_1 , належний позивачці автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі 316 CDI, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , колір білий, 2001 року випуску, який перейшов у спільну сумісну власність відповідачів, тому позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.06.2023, застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування перереєстрації ТЗ від 14.06.2023 та витребування ТЗ від відповідача ОСОБА_5 , а в частині вимог про визнання за позивачкою права власності на автомобіль «Mercedes-Benz» моделі 316 CDI, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , колір білий, 2001 року випуску слід відмовити.

Судові витрати слід вирішити згідно вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу 7342/2023/3876734 транспортного засобу від 14.06.2023 укладеного між ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв за довіреністю ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 .

Застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом скасування перереєстрації транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі 316 CDI, рік випуску 2001, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , колір білий, яку здійснено Територіальним сервісним центром МВС № 7342 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Чернівецькій області за новим власником ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу 7342/2023/3876734 транспортного засобу від 14.06.2023 .

Витребувати з володіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати ОСОБА_1 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі 316 CDI, рік випуску 2001, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , колір білий, який зареєстрований за ОСОБА_5 .

В іншій частині позову відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_3 АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_5 АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Місцезнаходження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Територіального сервісного центру МВС № 7342 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Головного сервісного центру МВС вул.Незалежності,1Б м. Кіцмань Чернівецької області.

Повне судове рішення складено 25.03.2024.

Суддя: Гайдич Р. М.