Справа №464/1999/24
пр № 2/464/928/24
У Х В А Л А

22 березня 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

у с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 25 січня 2023 року в сумі 3 169,82 доларів США.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманої в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Підстав для розгляду даної справи Сихівським районним судом м.Львова у відповідності до статей 28, 30 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача; виключна підсудність) з матеріалів справи не вбачається.

Хибним є покликання позивача на альтернативне правило підсудності у відповідності до ч.8 ст.28 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, ч.8 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналізуючи положення вказаної норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з наступних умов: в договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору можна виконувати тільки в певному місці, через їх особливість.

У розписці від 25 січня 2023 року, яка була надана позивачем на підтвердження укладення договору позики, місце виконання договору зазначено не було.

Договір позики не відноситься до тих договорів, які можна виконувати тільки в певному місці, оскільки повернення коштів може бути здійснене позичальником в будь-який спосіб та в будь-якому місці.

Відтак, на поданий позов не поширюються правила підсудності, визначені ч.8 ст.28 ЦПК України.

З урахуванням вищенаведених норм, фактичних обставин та спірних правовідносин, які виникли між сторонами, відсутні передбачені законом підстави для розгляду даної справи Сихівським районним судом м.Львова, відтак таку за правилами ЦПК України справу слід передати за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Також слід брати до уваги вимоги ст.378 ЦПК України, за якими судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Як виснував Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №752/22030/18 недотримання правил територіальної підсудності є безумовною та достатньою правовою підставою для скасування судового рішення.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст.32 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.31, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Передати цивільну справу № 464/1999/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів дня складання повного судового рішення.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Повне судове рішення складено та підписано 22 березня 2024 року.

Суддя Г.О.Шашуріна