1Справа № 335/948/24 2/335/1117/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатенко Г.Ю., представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-Транс Брок» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником,
У січні 2024 року ТОВ «АС-Транс Брок» в особі представника Соборука Ю.Ф. звернулось до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником.
Все наведене може свідчити про те, що позовну заяву підписано особою без належних повноважень, а тому представник відповідача у відзиві просив суд залишити позовну заяву без розгляду.
07.03.2024 року на адресу суду від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача серед іншого вказав, що представник Відповідача, адвокат Ковальов В.М., робить висновок, що у суду відсутні правові підстави розглядати позовні вимоги ТОВ «АС-ТРАНС БРОК» та позов підлягає поверненню без розгляду з огляду на те, що думку представника Відповідач, представник Позивача адвокат Соборук Ю.Ф. можливо не є адвокатом, а тому не має повноважень на звернення до суду в інтересах Позивача. Позивач не погоджується з висновками Відповідача та з цього приводу зазначає наступне. Враховуючи, що представником Відповідача - адвокатом Ковальовим В.М. не надано суду належних та допустимих доказів припинення права адвоката Соборука Ю.Ф. на заняття адвокатською діяльністю шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, слід дійти до висновку, що відсутні підстави вважати, що адвокат Соборук Ю.Ф. не може вважатися представником Позивача, повноважним на здійснення адвокатської діяльності відповідно до положень 32 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а відтак таки доводи представника Відповідача не заслуговують уваги.
Заслухавши пояснення представника відповідача щодо заявленого клопотання про залишення позову без розгляду, дослідивши надані докази та заперечення представника позивача, за результатами судового розгляду, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст.58 ЦПК України).
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.60 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Частиною 4 статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч.ч.1, 2 ст.64 ЦПК України).
Згідно з ст.12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.
Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.
Відповідно до ч.1 ст.17 вказаного Закону Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
У постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх повноважень як адвоката діяти від імені та в інтересах ТОВ «АС-Транс Брок» ОСОБА_3 надав: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ№6100 від 10.05.2018, видане Радою адвокатів м. Києва згідно рішення № 11 від 26.04.2018, а також ордер адвоката АА № 0037358 від 24.01.2024р.,витяг з Єдиного реєстру адвокатів України на ім`я ОСОБА_3 сформований 16.05.2018 року відповідно до Розділу ІІ, статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року.
Доказів того, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане на ім`я ОСОБА_3 визнане у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять.
Також відсутні докази щодо припинення права адвоката Соборука Ю.Ф. на заняття адвокатською діяльністю у порядку передбаченому законом, у тому числі і шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Отже, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає того, що відомості в Єдиному реєстрі адвокатів України підтверджують статус особи адвоката зокрема, такі відомості лише засвідчують внесення адвоката у такий реєстр. В свою чергу, особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відсутність в ЄРАУ даних про адвоката не позбавляє останнього права представляти інтереси клієнта у цивільному судочинстві (ВС/КЦС № 757/213848/19-ц від 21.10.2019).
З огляду на зазначене, відповідачем не доведено належними доказами заявлені підстави клопотання, а доводи клопотання відповідача в цій частині ґрунтуються на припущеннях.
Відповідно до п. 3, 7 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, з наступними змінами, внесеними рішеннями Ради адвокатів України від 14 лютого 2020 року № 29 та від 17 листопада 2020 року № 118, в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.
Згідно з п. 11, 12 вказаного Положення, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Ордер містить наступні реквізити: здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); 12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; 12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги; 12.9. Дату видачі ордера; 12.10. Підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); 12.11. Підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); 12.12. Підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України реквізити, передбачені цим підпунктом, можуть оформлятись у відповідності до п. 10 цього Положення; 12.13. Двовимірний штрих-код QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ; 12.14. Реквізити 12.1, 12.5 (крім номера посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане), 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.
15. Відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (особа, яка видала ордер). У ордері на надання правової допомоги, який видається адвокатом або адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням, не заборонено здійснювати виправлення і дописки, у разі якщо обсяг повноважень адвоката змінюється в межах такого договору.
Судом встановлено, що адвокатом Соборуком Ю.Ф. до позовної заяви наданий ордер серії АА № 0037358 від 24.01.2024 року, який відповідає затвердженій рішенням Ради адвокатів України типовій формі в частині зазначення необхідних реквізитів передбачених п.п.12.1-12.12, ордер містить посилання на те, що адвокат Соборук Ю.Ф. діє на підставі Свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 6100 від 10.05.2018 року, проте не згенерований у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua, він хоч і містить двовимірний штрих-код (QR-код), однак відсутнє посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.
Разом із тим, як вже зазначено вище, відсутність в ЄРАУ даних про адвоката не позбавляє останнього права представляти інтереси клієнта у цивільному судочинстві, а виходячи з норм Конституції України, а також норм міжнародного права, суд вважає, що залишення позовної заяви без розгляду з наведених представником підстав є проявом надмірного формалізму та унеможливлює доступ позивача до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Аналогічний висновок міститься також і в постанові Верховного Суду від 12 липня 2021 року за наслідками розгляду справи № 750/7902/20.
Зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" випливає, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України) (Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18, провадження № 11-989заі18).
Крім цього, необхідно зазначити про те, що недоліки в оформленні ордера на надання правової допомоги за наявності достатніх даних про права адвоката (адвокатського об`єднання) представляти інтереси клієнта не повинно перешкоджати доступу до правосуддя клієнту, який з метою належного захисту своїх прав чи інтересів звернувся за кваліфікованою правовою допомогою адвоката, а з`ясування судом дотримання порядку видачі адвокатом ордеру нормативним актам, що це регулюють, не входить в предмет доказування при розгляді цієї справи, а може бути оцінено в рамках інших передбачених законом процедур.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, позаяк доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви абоскарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.
Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.
За наведеного, суд приходить до висновку, що ордер, який виданий адвокатом і містить його підпис, має визначенні Положенням реквізити є належним і достатнім документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема на подання та підписання позовної заяви від імені позивача, а відсутність в ЄРАУ даних про адвоката не позбавляє останнього права представляти інтереси клієнта у цивільному судочинстві, а тому адвокат Соборук Ю.Ф. представляючи інтереси ТОВ «АС Транс Брок» має повноваження на ведення справи, а відтак підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч.1 ст.257 ЦПК України суд не встановив, і як наслідок, у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду суд відмовляє.
Керуючись ст.257 ЦПК України,
У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-Транс Брок» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.03.2024 року

Суддя: Ю.В. Апаллонова