Справа №443/261/24
Провадження №2/443/219/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 березня 2024 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кушнір М.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми франшизи та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Швець Дмитро Юрійович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену суму франшизи у розмірі 3200,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2500 грн., а також усі судові витрати понесені у цій справі.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 17.01.2023 року близько 11:00 год. по АДРЕСА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпеченого ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» за договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212627789, під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Оскільки відповідач на місці дорожньо-транспортної пригоди визнала свою вину, травмованих при ДТП не було, а позивач та відповідач мали діючі поліси цивільно-правової відповідальності, вони дійшли згоди про складання електронного європротоколу, в якому були зафіксовані обставини ДТП.

Згідно листа про виплату ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» №165 від 09.08.2023, збиток, заподіяний власнику транспортного засобу «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , згідно наданих документів та заяви щодо напрямку виплати внаслідок ДТП, складає 5000,00 грн. 16.02.2023 року ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу за вищевказаним випадком в сумі 1800 грн., розмір якої зменшено на суму франшизи та яка має бути відшкодована відповідачем.

Згідно з договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України №212627789 полісу ЕР/212627789, укладеного між відповідачем та ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» передбачено франшизу у розмірі 3200,00 грн.

З огляду на вищенаведене та положення п.1 ч.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає за правомірне стягнути з відповідача франшизу в розмірі 3200,00 грн.

Незважаючи на те, що позивач неодноразово зверталася до відповідача, а саме телефонувала та писала останній особисті повідомлення із нагадуванням виконати свій обов`язок щодо виплати франшизи, з часу настання дорожньо-транспортної пригоди та по теперішній час відповідач не відшкодувала франшизи у розмірі 3200,00 грн. Більше того, відповідач ігнорує звернення позивачки, вказуючи, що не має наміру сплачувати виплату.

Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 2500 грн. Дана ситуація викликала моральні та душевні переживання, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням належного їй транспортного засобу, порушення звичайного устрою життя, прикладанням додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу, необхідності неодноразово звертатись до відповідачки із проханням здійснити свій обов`язок щодо виплати франшизи, а також звертатись до страхової компанії та суду.

Також, сім`ї довелося обмежити себе у користуванні власним автомобілем, поки той був на ремонті, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позивач вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди є достатнім обґрунтованим та справедливим, і підлягає до стягненню з відповідача на його користь.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.02.2024 позовну заяву залишено без руху.

21.02.2024 представником позивача адвокатом Швець Д.Ю. подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23.02.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.

08.03.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якої остання повідомляє, що нею визнається факт ДТП і відповідно необхідність відшкодування на користь позивачки ОСОБА_2 невиплаченої суми франшизи у розмірі 3200,00 грн.. При цьому нею не визнається заявлена вимога позивачки про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500,00 грн., оскільки у позовній заяві відсутні будь-які докази, на підставі яких можна встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачці діями відповідачки було завдано моральну шкоду. Крім того, позивачка у своєму позові не навела, з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди. Відповідно, позивачкою не надано доказів заподіяння моральної шкоди, належним чином така моральна шкода не підтверджена. Також позивачкою не було надіслано жодної письмової вимоги в рамках досудового врегулювання спору про сплату франшизи.

13.03.2024 представником позивача адвокатом Швець Д.Ю. подано відповідь на відзив, згідно якого останній зазначає, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодовувати шкоду, в тому числі моральну, лише якщо доведе, що шкоди завдано не з його вини. Оскільки відповідачем не спростовано свою вину у ДТП, то саме відповідач повинна відшкодувати позивачу моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП. Дана ситуація викликала моральні та душевні переживання, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням належного їй транспортного засобу, порушення звичайного устрою життя, прикладанням додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу, необхідності неодноразово звертатись до відповідачки із проханням здійснити свій обов`язок щодо виплати франшизи, а також звертатись до страхової компанії та суду. Сім`ї позивачки довелося обмежити себе у користуванні власним автомобілем, поки той був на ремонті, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позивач вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди є достатнім обґрунтованим та справедливим, і підлягає до стягненню з відповідача на його користь.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від представник позивача адвоката Швець Д.Ю. надійшло клопотання, згідно якого останній просить розглянути справу без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують повністю, та просить взяти до уваги обставини, які зазначені у відповіді на відзив. Також, згідно позовної заяви, докази витрат на правову допомогу будуть надані на протязі п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Відповідач в судовому засіданні позов частково визнала, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема визнала необхідність відшкодування на користь позивачки невиплаченої суми франшизи у розмірі 3200,00 грн., однак повністю заперечила розмір моральної шкоди, яку позивач просить стягнути, оскільки така жодними доказами не підтверджується.

Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 17.01.2023 об 11:10 год. трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яка здійснювала рух заднім ходом та здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Renault Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 що підтверджується витягом з електронного європротоколу з додатками (а.с.9).

Як вбачається із витягу електронного європротоколу, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Fabia» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування», поліс №ЕР/212627789.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Отже, сам факт складання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Наявне в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Електронний Європротокол) є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, дослідивши схему та обставини ДТП, які вказані учасниками ДТП у повідомленні, суд дійшов висновку про порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «Skoda Fabia» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , що останньою визнається.

Відповідно до листа ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» №165 від 09.08.2023, який адресований ОСОБА_3 , остання повідомляє, що 17.01.2023 ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» отримано повідомлення про дорожньо-транспортну подію, яка трапилася 17.01.2023 за участю транспортного засобу Skoda Fabia», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 (забезпеченого ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212627789) та внаслідок якої було пошкоджено її транспортний засіб «Renault Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Матеріальний збиток, заподіяний власнику пошкодженого майна - т/з «Renault Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно наданих документів склав 5000,00 грн.

Розмір франшизи згідно з договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на території України №212627789 складає 3200,00 грн.

Таким чином, у відповідності до умов Закону, 16.02.2023 ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування за вищевказаним випадком у сумі 1800,00 грн. на реквізити, вказані в заяві на виплату страхового відшкодування (а.с.8).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 36.6ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як зазначалось вище, згідно листа ПрАТ «СК» «Арсенал Страхування» розмір франшизи згідно з договором ОСЦПВ №212627789 застрахованого транспортного засобу «Skoda Fabia», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 3200,00 грн..

Враховуючи вищевикладене, оскільки розмір франшизи в сумі 3200 гривень не відшкодований відповідачем, а також приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги в цій частині визнав, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3200 гривень суми франшизи.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями), при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року).

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Одночасно, представником позивача не надано суду жодного належного, достовірного та достатнього доказу на підтвердження факту завдання позивачу моральної шкоди.

Сам по собі факт ДТП з вини відповідача, необхідність звернення до страхової компанії за виплатою страхового відшкодування та до суду з вимогою про стягнення суми франшизи, не може свідчити про завдання моральної шкоди.

Отож, з врахуванням характеру пошкоджень транспортного засобу внаслідок згаданого ДТП, що на переконання суду є недостатнім для підтвердження факту завдання моральної шкоди,представником позивача не доведено обставин, якими позивач обґрунтовує завдання їй моральної шкоди, а тому вимоги про такої не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 679,97 грн., виходячи з розрахунку: 3200,00грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 1211,20 грн. (ставка судового збору): 5700,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 679,97 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми франшизи та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ) 3200 (три тисячі двісті) гривень суми франшизи.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ) 679(шістсот сімдесят дев`ять) гривень 97 копійок витрат на сплату судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 березня 2024 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка