Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 березня 2024 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), та стягувати з нього щомісячно на користь ОСОБА_2 на неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що змінився його матеріальний та сімейний стан, а саме від шлюбу укладеного ним з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5 , дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, крім цього дружина від попереднього шлюбу має двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, також матір позивача ОСОБА_6 потребує постійної матеріальної допомоги, яку він систематично їй надає.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо зміни його матеріального стану. Зміна сімейного стану позивача та народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, крім цього ОСОБА_1 не зобов`язаний утримувати дітей. Батьком яких він не являється. Не підтверджено позивачем і на дання матеріальної допомоги своїй матері.

Судом встановлено, що згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2023 року, яке набрало законної сили 11 травня 2023 року, змінено спосіб стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , що визначений судовим наказом Романівського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2018 року у цивільній справі № 290/645/18 з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Вирішено щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 28 лютого 2023 року зареєстрували шлюб.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають саільну дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Довідкою № 81 від 27 грудня 2023 року та наказом №4 від 18 вересня 2023 року, виданих приватним підприємством «Глибочанське ОСМВ», підтверджується, що ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 19 вересня 2023 року.

Свідоцтвами про народження підтверджується, що ОСОБА_7 має двох дітей, батьком яких являється ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки Новогуйвинської селищної ради Житомирської області ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 .

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки на йогоутриманні знаходиться його мати,дружина та троє неповнолітніх дітей.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першоюстатті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд враховує, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено суттєвого погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з укладенням шлюбу, що має наслідком неможливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному в рішенні суду. Доказів додаткових витрат на утримання його дружини, дітей дружини, своєї матері суду не надано.

Крім того, неповнолітні діти: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 мають батьків, на яких і покладається обов`язок по утриманню своїх дітей. В матеріалах справи відсутні докази того, що батьки цих дітей були позбавлені батьківських прав, або ж, що ОСОБА_7 є одинокою матір`ю. Остання має право на отримання аліментів на своїх дітей для належного їх утримання.

Суд зазначає, що позивач має визначений законом обов`язок по належному утриманню своєї дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Романівського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2023 року, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства. Зменшення аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні матір, дружину та її дітей, не буде спрямоване на належне забезпечення дитини позивача та ОСОБА_2 . Зменшення аліментів безумовно суперечитиме інтересам самої дитини.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 10-13, 76-82, 206, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, статтями 180, 181, СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. М. Кірічук