Справа № 184/139/24
Номер провадження 2-о/184/37/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровська міська рада Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була троюрідною сестрою матері заявниці ОСОБА_4 . Їх матері ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були двоюрідними сестрами. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті вона залишила заповіт від 18.06.2009 року, в якому все своє майно в рівних частках заповіла двом своїм синам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Однак вони не прийняли спадщину, що залишилася після смерті їх матері. Зокрема її син ОСОБА_7 постійно проживає в Республіки Білорусь і не претендує на спадщину, що залишилася після смерті його матері. Тому він оформив нотаріально посвідчену заяву від 25 липня 2023 року в який відмовився від спадкування за заповітом та за законом на користь заявниці. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ще до смерті своєї матері. Він проживав окремо від своєї матері, не вів з нею спільне господарство та повністю усунувся від здійснення догляду за матір`ю, яка за віком та станом свого здоров`я потребувала постійного стороннього догляду. Її чоловік ОСОБА_9 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємців другої та третьої черги за законом після її смерті немає. Її рідний брат ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інший її рідний брат ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , її сестра ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Таким чином на даний час заявниця залишилася єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, яка є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1264 та ч. З ст. 1268 ЦК України. Протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини заявниця звернулася з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Нікопольського району Бойко Л.П. Після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини заявниця знову звернулася до нотаріуса ОСОБА_13 з заявою про видачу їй свідоцтва про право за спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємиця четвертої черги за законом яка проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років до дня відкриття спадщини. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 22.12.2023 року відмовила заявниці в видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру, посилаючись на те, що наданими мною документами не підтверджується факт мого проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_14 не менш 5 років до дня відкриття спадщини, оскільки на час її смерті їхнє офіційне місце проживання було зареєстровано за різними адресами. Наведене стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Покровської міської ради Дніпропетровської області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була троюрідною сестрою матері ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були двоюрідними сестрами.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира належала ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 03.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. Її право власності на квартиру було зареєстровано в Реєстрі прав на нерухоме майно КП « МБТІ» м. Нікополь 31.01.2002 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт від 18.06.2009 року, в якому все своє майно в рівних частках заповіла двом своїм синам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Однак вони не прийняли спадщину, що залишилася після смерті їх матері.

Зокрема ОСОБА_7 постійно проживає в Республіки Білорусь і не претендує на спадщину, що залишилася після смерті його матері. Тому він оформив нотаріально посвідчену заяву від 25 липня 202.3 року в який відмовився від спадкування за заповітом та за законом на користь ОСОБА_1 .

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ще до смерті своєї матері. Він проживав окремо від своєї матері, не вів з нею спільне господарство та повністю усунувся від здійснення догляду за матір`ю, яка за віком та станом свого здоров`я потребувала постійного стороннього догляду.

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_9 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємців другої та третьої черги за законом після смерті ОСОБА_15 немає.

Так, її рідний брат ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інший її рідний брат ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , її сестра ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином на даний час ОСОБА_18 залишилася єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, яка є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1264 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Нікопольського району ОСОБА_13 .

Після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 знову звернулася до нотаріуса ОСОБА_13 з заявою про видачу свідоцтва про право за спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємиця четвертої черги за законом яка проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років до дня відкриття спадщини.

Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 22.12.2023 року відмовив ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру, посилаючись на те, що наданими нею документами не підтверджується факт її проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_14 не менш 5 років до дня відкриття спадщини оскільки на час її смерті їхнє з нею офіційне місце проживання було зареєстровано за різними адресами.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вказує заявник, починаючи з 07 серпня 2017 року і по день смерті ОСОБА_3 вона проживала разом з нею однією сім`єю за місцем її постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 та вела з нею спільне господарство. Необхідність її постійного проживання разом з ОСОБА_3 була викликана поганим станом її здоров`я, внаслідок чого вона потребувала постійного стороннього догляду. ОСОБА_3 страждала на психічний розлад, на деменгію, внаслідок якої її неможливо було залишати без постійного догляду. ОСОБА_3 внаслідок психічного розладу поводилася зовсім не адекватно. Зокрема, вона ножницями перерезала електро провода в квартирі, вирізала електророзетки зі стін, знищувала електро лампочки, постійно стверджувала, що в її квартирі ростуть дерева, рвала кімнатні квіти, віджимала з них сік та закапувала його собі в очі, якщо в її квартиру заходили будь які особи, вона негайно обвинувачувала їх у тому, що вони вкрали у неї її продукти харчуванні, її одяг та гроші. Вона боялася самостійно залишатися на ніч в квартирі, стверджувала що в квартирі є сторонні особи. За час сумісного проживання вони разом вели спільне господарство: разом харчувалися, разом несли витрати по оплаті за спожиті комунальні послуги, разом купляли необхідні ліки, речі побутового користування, предмети гігієни на спільні кошти для спільного користування.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами.

Так, в квитанціях по оплаті за отримані комунальні послуги в квартирі АДРЕСА_1 міститься підпис ОСОБА_1 .

Оплату за спожиті комунальні послуги за місцем проживання ОСОБА_3 . ОСОБА_1 здійснювала зі своєї банківської карти.

Крім того, факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 підтверджується допитаними в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 вказала, що заявниця проживала разом із ОСОБА_3 до дня смерті останньої. Стверджує, що брат ОСОБА_3 помер ще в червні 2023 року.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 вказав, що він знає заявницю, яка проживала з ОСОБА_3 з 2016 року і по день смерті ОСОБА_3 в 20203р. Стверджує, що він особисто бачив їх разом та був в квартирі ОСОБА_3 .

Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 вказала, що вона знає обох жінок., вони жили разом з 2016 року по день смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 жила разом з ОСОБА_3 , оскільки за нею треба було доглядати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 вказав, що він знає особисто обох жінок. Вони проживали тривалий час разом. ОСОБА_1 піклувалася про ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, у суду не виникає сумнівів відносно того, що ОСОБА_1 постійно проживала однією сім`єю протягом не менш 5 років разом на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 263-265, 279, 317 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровська міська рада Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 однією сім`єю протягом не менш 5 років разом на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 20.03.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш