Провадження № 2/752/2311/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року представник позивача ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит у розмірі 15 650 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності.

27.07.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1629932 в електронній формі, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 8 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Термін позики - 21 день. За умовами укладеного між сторонами договору відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,33 % від суми позики, але не менше ніж 50,00 грн за перший день користування позикою; 1,33% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору.

Як зазначає позивач, ТОВ «ВЕЛЛФІН» належним чином виконані умови Договору про споживчий кредит, у той час як відповідачем отримані кредитні кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останньої утворилась заборгованість, що станом на 25.10.2023 року становить 15 650 грн, з яких: 6 950 грн - основний борг; 8700 грн - заборгованість за відсотками.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 42-43).

В установлений процесуальним законодавством строк відзив на позовну заяву не надійшов.

Із клопотаннями, заявами процесуального характеру сторони до суду не звертались.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд надходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою, діє на підставі Статуту, та зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження № 2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є кредитування (а.с. 6,7).

27.07.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1629932, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в позику в сумі 6950 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувалась повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього Договору. Строк позики складає 21 день, позика має бути повернута згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором до 17.08.2021 року.

Умовами договору встановлено обов`язок позичальника сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,33 % від суми позики, але не менше ніж 50,00 грн за перший день користування позикою; 1,33% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору.

Договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором (п. 1.4.).

Уклавши Договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на Сайті позикодавця (п. 7.2).

Договір підписано позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора - електронного підпису zs2613 (а.с. 20).

Позивачем, в порядку встановленому Договором про споживчий кредит, виконано умови кредитного договору про споживчий кредит та перераховано 27.07.2021 року о 15:46 через платіжний сервіс Platon на картковий рахунок відповідача НОМЕР_1 суму позики 6950 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 27.10.2023 року № 4276/10 (а.с. 30).

Порядок отримання та надання позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» регламентовано Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», затвердженими наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №60 від 30.12.2020 року, які розміщуються на офіційному веб-сайті позивача https://creditup.com.ua (надалі - Правила).

Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту ТОВ «ВЕЛЛФІН регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам. Правила визначають умови надання грошових коштів у позику Товариством, порядок звернення фізичної особи для отримання грошових коштів у позику, надають інформацію щодо прав і обов`язків сторін, порядку надання грошових коштів у позику, порядку нарахування процентів за користування позикою та процедури погашення заборгованості, а також інформацію необхідну для укладання та належного виконання умов Договору про споживчий кредит. Дані Правила є публічною пропозицією (офертою) укласти договір про споживчий кредит на умовах, що встановлені Товариством і застосовуються у разі подання фізичною особою - заявником заявки на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН». Правила є невід`ємною частиною Договору про споживчий кредит.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Заявник підпису, а також підтверджує ознайомлення та згоду з усіма істотними умовами договору про споживчий кредит з моменту підтвердження Електронним підписом одноразовим ідентифікатором у Особистому кабінеті, доступ до якого здійснено з використанням унікального Логіну та унікального Пароля Особистого кабінету (п. 6.8).

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

За приписами статті 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «;Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ч.ч. 3, 6 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях, крім того підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Отже, відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору кредиту шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», із зазначенням ідентифікуючих даних щодо себе, інформації щодо реквізитів банківської картки, що підтверджується роздруківкою заявки Відповідача з офіційного веб-сайту Позивача, та здійснив підписання договору електронним підписом.

Підписання ОСОБА_1 договору, який містить усі істотні умови, передбачені законодавством для кредитного договору, зокрема, сума кредиту, розмір процентів, строки і порядок погашення кредиту, є доказом ознайомлення відповідача з його предметом та усіма умовами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ТОВ «ВЕЛЛФІН» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору.

Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано та судом не здобуто.

Позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання щодо повернення суми позики та процентів належним чином не виконав.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

За змістом положень ст. 525, ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 25.10.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 15 650 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 6950 грн та заборгованості по процентам у розмірі 8700 грн.

Відповідачем не було надано в розпорядження суду жодних доказів на спростування встановлених обставин, зокрема підстав виникнення та розміру заборгованості, а так само контррозрахнку заборгованості.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За встановлених судом обставин, суд надходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 1629932 від 27.07.2021 року за період з 27.07.2021 року по 25.10.2023 року у розмірі 16 500 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6950 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 8700 грн.

Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (код в , 03601, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48; рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Сенс Банк», МФО 300346) заборгованість за договором про споживчий кредит № 1629932 від 27.07.2021 року за період з 27.07.2021 року по 25.10.2023 року у розмірі 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень; судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: