Провадження № 2/686/1723/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Дмітрієвій Д.В., за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,представника КЕВ Гаврилюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький Міністерства оборони України до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні службовим житлом, виселення зі службової квартири,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Військова частина НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницького Міністерства оборони України 19.06.2023 року звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні службовим житлом, виселення зі службової квартири посилаючись на те, що військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 з сім`єю в складі дружини ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 на підставі рішення Хмельницької міської ради № 781 від 12.11.2015 виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 21 січня 2016 року видано ордер № 000868 серії ХМН на право вселення в службове житло Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час вулиця Героя України ОСОБА_8 ).

У пункті 2.1 вищевказаного рішення Хмельницької міської ради №781 від 12.11.2015 зазначено, що виділена ОСОБА_5 квартира належить військовій частині НОМЕР_2 та надається, як службова. Згідно наданої Квартирно-експлуатаційним відділом міста Хмельницький інформації в довідці № 577/3/801 від 03.03.2023 будинок, у якому знаходиться ця квартира, перебуває на бухгалтерському обліку (балансі) Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький.

На підставі виданого ордера на квартиру останній з сім`єю вселився в надане жиле приміщення та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від хвороб, що були наслідком отриманого 20.07.2014 поранення під час виконання бойового завдання в районі проведення АТО.

Його колишня дружина ОСОБА_6 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , м. Львів, де й проживає разом з дочкою ОСОБА_7 .

Таким чином, на думку позивачів, у зв`язку зі смертю користувача відбулось вивільнення службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , наданої йому та членам його сім`ї на підставі ордера № 000868 серії ХМН від 21.01.2016 року.

Відповідно до рішення житлової комісії Хмельницького гарнізону від 07.11.2022 року надано право житловій комісії військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення щодо перерозподілу вивільненої спірної службової двокімнатної квартири.

Військовою частиною прийнято рішення про перерозподіл цієї вивільненої квартири для першого за списком квартирного обліку військовослужбовця. Однак, перерозподілу вищевказаної квартири перешкоджала та обставина, що ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , який раніше вже отримав від Міністерства оборони України службову трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 та в 2007 році виключив цю квартиру з числа службових і приватизував її, пред`явив органу реєстрації місця проживання Хмельницької міської ради недійсний ордер №000868 серії ХМН, виданий 21.01.2016 року (ордер є дійсним протягом 30 днів з дня видачі), в якому відсутній запис про належність його до членів сім`ї ОСОБА_5 та незаконно зареєструвався і вселився в спірну квартиру, а тому на думку позивачів, підлягає примусовому виселенню.

Даними листа № 903/03-08 від 12.04.2023, яким підтверджується, що 27.03.2023 скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в службовій двокімнатній квартирі Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, незважаючи на скасування незаконної реєстрації місця проживання відповідачів в спірній квартирі, в яку вселилися самовільно та незаконно, зазначені громадяни проігнорували неодноразові вимоги військової частини НОМЕР_1 забрати своє майно та виселитися з вказаної квартири, а також передати ключі від вхідних дверей квартири, чим порушили права та законні інтереси власників житла, в тому числі право безперешкодно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Тому позивачі просять суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні військовою частиною НОМЕР_1 та квартирно-експлуатаційним відділом міста Хмельницький Міністерства оборони України належним їм службовим житлом службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання незаконними проживання в цій квартирі відповідачів та зберігання ними в цій квартирі особистих (власних) речей.

Виселити з належної військовій частині НОМЕР_1 та квартирно-експлуатаційному відділу міста Хмельницький Міністерства оборони України службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та зобов`язати їх забрати з квартири належні їм речі.

В судове засідання представники позивача з`явився, підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.07.2023 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання у загальному проваджені.

Ухвалою суду 12.10.2023 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 20.11.2023 року.

29.02.2024 року ухвалено рішення по справі.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Встановлено, що військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 з сім`єю в складі дружини ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 на підставі рішення Хмельницької міської ради № 781 від 12.11.2015 виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 21 січня 2016 року видано ордер №000868 серії ХМН на право вселення в службове житло Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час вулиця Героя України ОСОБА_8 ).

У пункті 2.1 вищевказаного рішення Хмельницької міської ради №781 від 12.11.2015 зазначено, що виділена ОСОБА_5 квартира належить військовій частині НОМЕР_2 та надається, як службова. Згідно наданої Квартирно-експлуатаційним відділом міста Хмельницький інформації в довідці № 577/3/801 від 03.03.2023 будинок, у якому знаходиться ця квартира, перебуває на бухгалтерському обліку (балансі) Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький.

На підставі виданого ордера на квартиру ОСОБА_5 з сім`єю вселився в надане жиле приміщення. ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер від хвороб, що були наслідком отриманого 20.07.2014 році поранення під час виконання бойового завдання в районі проведення АТО.

Дружина ОСОБА_6 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 та проживає у м. Львові разом з дочкою ОСОБА_7 , згідно даних військової частини НОМЕР_1 .

В зв`язку з вищевикладеним, військовою частиною НОМЕР_1 у порядку досудового врегулювання спору 27 лютого 2023 року надіслано листа начальнику відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з проханням скасувати проведену 17 листопада 2021 року реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в службовій двокімнатній квартирі Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 , яка не надавалась їм для проживання та в якій їх було зареєстровано незаконно, на підставі недійсних документів.

Даними листа № 903/03-08 від 12.04.2023 року підтверджується, що 27.03.2023 року скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в службовій двокімнатній квартирі Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.02.2023 року підтверджується, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 загальною площею 91,1 кв.м., житловою 54,6 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.01.2020 року квартирно - експлуатаційного відділу.

Даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 106 від 18.05.2019 року підтверджується, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 .

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Сам факт незаконної реєстрації відповідачів у спірній квартирі, оцінюючи законність такого вселення, є підставою для виселення членів сім`ї власника квартири, у тому числі й колишніх, без надання іншого житлового приміщення.

Права членів сім`ї власника житла також, підлягають захисту і позбавлення права на житло не лише має ґрунтуватися на вимогах закону, але таке втручання повинно бути виправданим, необхідним для захисту прав позивача та не покладати надмірний тягар на відповідача.

Важливе юридичне значення для правильного вирішення спору у цій справі має факт дослідження обставини того, чи мають відповідачі інше житло для проживання.

З наведеного суд приходить до висновку, що відповідачі забезпечені житлом, а тому відсутня потреба у службовому житлі та їх забезпечувати іншим у разі виселення.

Підтверджена правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц.

Відповідачі дійсно не проживають та дійсно зареєстровані за іншою адресою.

Відповідачами не представлено суду доказів, що вказують на правові підстави реєстрації чи проживання у спірній квартирі, а також доказів, що обґрунтовують заперечення щодо позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі незаконно користуються кв. АДРЕСА_5 , без належних на те правовстановлюючих документів суд вважає, що позов в частині позовних вимог щодо усунення перешкод та виселенні є обґрунтованим тому підлягає до задоволення.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів забрати з квартири належні їм речі є передчасними на думку суду, а тому не підлягають задоволенню.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будьякими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будьякий юридичний спір та будьяке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 в справі № 761/5115/17 вказано, що одним із способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України) усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права.

Також аналогічна правова позиція щодо права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном зазначена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 в справі № 182/7347/18.

Відповідно до пунктів 14-16 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. N 37 службове жиле приміщення надається робітникам, службовцям і колгоспникам на час виконання ними обов`язків, які потребують проживання в такому приміщенні.

Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

У рішенні зазначається, яку займає посаду або виконує роботу особа, якій надається службове жиле приміщення, склад її сім`ї, розмір приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому та адреса.

Пунктами 21-22 вищезазначеного Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

Пунктами 18, 19 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, які були чинними на час реєстрації ОСОБА_3 у спірній квартирі, визначено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; 4) документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання (або документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, - в разі реєстрації місця перебування), особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання/перебування (в разі потреби надає допомогу особі в заповненні бланка заяви) та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання/перебування, про що ним вчиняється відповідний запис у цій заяві.

Згідно п. 28 Правил реєстрації місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6. Судові витрати

Судові витрати складаються із судового збору за пред`явлення позову 8052 грн. (3 немайнових вимоги). Відповідачі звільнені від сплати судового збору так, як є учасниками бойових дій, що підтверджується даними посвідчень, а тому судові витрати у справі підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький Міністерства оборони України до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні службовим житлом, виселення зі службової квартири задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні військовою частиною НОМЕР_1 , користуванні та розпорядженні Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького Міністерства оборони України належного службового житла службової квартири АДРЕСА_5 шляхом виселення із даної квартири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , без надання іншого житлового приміщення.

В решті вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 07.03.2024 року.

Суддя Сергій Стефанишин