Справа № 710/1727/23
Провадження № 2/710/101/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Гегельської І.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог.

12.12.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 02.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі № 133 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованість на загальну суму 14446,86 грн.

Свою позовну заяву позивач мотивує тим, що за змістом виконавчого напису з позивача звернено стягнення на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Вказана заборгованість виникла за кредитним договором №014/0452/82/0347080 від 03.08.2017, який позивач уклала з АТ «Райффайзен банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Рос Інвест Україна». Відповідно до виконавчого напису у справі допущено прострочення платежів за кредитним договором №014/0452/82/0347080 від 03.08.2017, а стягнення заборгованості відбувається за період з 22.04.2019 по 02.01.2020. Прострочена заборгованість складає 14446,86 грн.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 12.12.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 12.12.2023 було задоволено заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №61297503 від 17.02.2020.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 13.02.2024 було закрите підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у суд не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В суді встановлено, що згідно зі змістом виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем від 02.01.2020, зареєстрованим в реєстрі за №133, звернуто стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 22.12.2005, який є Боржником за Кредитним договором №014/0452/82/0347080 від 03.08.2017, укладеним з АТ «Райфайзен банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі Договору відступлення прав вимоги №114/2-4, укладеного 26.04.2019 між АТ «Райфайзен банк Аваль» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, місце знаходження: 03126, Україна, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, фактична адреса: 03124, Україна, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6-з, рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Альфа банк», м.Київ, МФО:300346, далі іменоване стягувач, заборгованість за кредитним договором №014/0452/82/0347080 від 03.08.2017.

Строк платежу за Кредитним договором №014/0452/82/0347080 від 03.08.2017 настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.04.2019 по 02.01.2020.

Сума заборгованості складає 14446,86 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8466,64 гривень(вісім тисяч чотириста шістдесят шість гривень 64 коп.); прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень (нуль гривень); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам, за користуванням кредитом - 2270,56 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 56 коп.); строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень (нуль гривень); строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень (нуль гривень);строкова заборгованість за штрафами і пенями 3709,66 грн. (три тисячі сімсот дев`ять гривень 66 коп.); за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача 50.00 гривень. Загальна заборгованість Боржника становить 14496,86 чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень, 86 коп.) (а.с.13).

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2020, відкритої приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною, було відкрито виконавче провадження ВП №61297503 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», коштів у розмірі 14496,86 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень, 86 коп.) на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чупис Т.П. вчиненого за №133 від 02.01.2020. (а.с.15).

Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною у ВП № 61297503 винесені 17.02.2024 постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь приватного виконавця основної винагороди в сумі 1449,69 грн. (а.с.16) та про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.17), а також 23.11.2023 постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, якою постановлено змінити прізвище боржника у виконавчому провадженні з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » (а.с.18).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України№662 від 26.11.2014 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду зробленої за наслідками розгляду справи 910/10374/17 (постанова від 21.09.2021) у подібних правовідносинах "п.95 Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню".

Отже, нотаріус, вчиняючи виконавчий напис від 02.01.2020 вказав як на підставу видачі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є нечинним, одночасно суду не надано доказів, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису був оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.

Згідно з пп.3.5 п.3 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нормою ст.49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

За змістом норм ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.34, 50 Закону України «Про нотаріат» кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Нотаріальна дія, різновидом якої є вчинення виконавчого напису, або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 02.01.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

У зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що безспірність заборгованості боржника перед кредитором не знайшла свого підтвердження, а також те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням приписів діючого законодавства, суд дійшов висновку про порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача та обґрунтованість позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, однак сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № від 07.12.2023, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у справі за надання правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).

За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8. ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.01.2021 у справі № 175/1386/18 визначив, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/WestAllianceLimited»проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський протиУкраїни» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі, наданих стороною доказів.

Представник позивача надав до суду ордер на надання правничої допомоги від 30.11.2023, договір №05/11/23 про надання правничої допомоги від 30.11.2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію квитанцій до платіжної операції від 13.02.2024 на суму 3000,00 грн., копію акту приймання передачі наданих послуг від 11.03.2024 на суму 7500,00 грн., копію розрахунку витрат на правову допомогу, копія протоколу узгодження гонорару (а.с.105-112).

Враховуючи те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який просить стягнути представник позивача 6000,00 грн., є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, а також, те, що він підтверджений належними зазначеними вище доказами, вимога представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом повністю, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн, а витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Згідно з ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 12.12.2023 у справі вжиті заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідного клопотання подано не було, а тому, вжиті судом заходи забезпечення позову, продовжують діяти в межах строку, визначеного ч.7 ст. 158 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 87-90 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 12, 13, 60, 76-81, 89, 133, 137, 141, 211, 263-265, 280, ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 02.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, та зареєстрований в реєстрі за номером 133 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», заборгованості на загальну суму 14496,86 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 86 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Росвен Інвест Україна», на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).

Заходи забезпечення, вжиті ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 12.12.2023, діють протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» , місцезнаходження: Україна, 03124, м.Київ, бульвар Врацлава Гавела, 6.

Суддя Н.П. Побережна