КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2576/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/4752/22

19 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Колесник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гармаш Нелі Миколаївни на ухвалуБориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Журавського В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання, в якому просив суд припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі частки усіх видів доходу щомісячно, що стягуються на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2012 року, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів її заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, з урахуванням виправленої описки у рішенні суду на підставі ухвал від 01 березня 2023 року, від 15 березня 2023 року, від 12 квітня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, які були стягнуті на підставі заочного рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2012 року №2-2679/12.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, а саме з 01 серпня 2022 року, і до дня досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрат на оплату судового збору у розмірі 992 гривень 40 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заяявою про роз?яснення судового рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, посилаючись на те, що зазначене рішення є незрозумілим в частині того, з якого часу він звільнений від обов`язку сплачувати аліменти чи з моменту пред`явлення позову про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 - 01 серпня 2022 року, чи з моменту встановленнярішенням судуфакту проживання дитини разом з батьком, тобто, з грудня 2021 року. З метою уникнення неправильного тлумачення рішення суду ОСОБА_1 просив роз`яснити рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 рокувзадоволенні заяви про роз`яснення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання відмовлено.

Виправлено описку, допущену в рішенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, які були стягнуті на підставі заочного рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2012 року, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням суду».

Не погоджуючись з постановленою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 року, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гармаш Неля Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз?яснення судового рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року у цивільній справі.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції суперечить нормам матеріального та процесуального права, є незаконною та необгрунтованою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи в роз`ясненні власного рішення та вказуючи, що з дати набрання рішенням законної сили, тобто, з 28 березня 2023 року ОСОБА_1 звільнений від сплати аліментів на утримання сина, які стягувались з нього на підставі заочного рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2012 року, створив ситуацію, за якої батьки неповнолітнього ОСОБА_3 мають в період з 01.08.2022 року по 28.03.2023року сплачувати аліменти один одному, при тому, що дитина тривалий час проживає із батьком, який повністю забезпечує дитину.

До того ж, Бориспільський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою штучно створив ситуацію за якою рішення суду не відповідає вимогам частин першої та другої статті 179 СК України.

Зазначає, що суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судомправових помилок, допущених під час його ухвалення.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про роз?яснення судового рішення та, виправляючи описку у судовому рішенні з власної ініціативи, фактично здійснив не виправлення описки/арифметичної помилки, а частково змінив резолютивну частину рішення щодо дати припинення стягнення аліментів із позивача, яке набрало законної сили і стало обов`язковим до виконання в редакції, проголошеній в судовому засіданні, що є недопустимим та не відповідає положенням статті 269 ЦПК України.

Отже, при вирішенні даного питання суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема приписи статей 268, 269, 273 ЦПК України, оскільки фактично змінив рішення після його проголошення.

До дня призначення справи до розгляду відзив на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_2 не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились.

Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гармаш Нелі Миколаївни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гармаш Неля Миколаївна для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» на зв?язок не вийшла.

15 лютого 2024 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , в якій вона просила здійснювати розгляд апеляційної скарги без її участі. Просила апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від15 лютого 2023 року, з урахуванням виправленої описки у рішенні суду на підставі ухвал від 01 березня 2023 року, від 15 березня 2023 року, від 12 квітня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, які були стягнуті на підставі заочного рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2012 року №2-2679/12.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, а саме з 01 серпня 2022 року, і до дня досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрат на оплату судового збору у розмірі 992 гривень 40 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз?яснення судового рішенняБориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, посилаючись на те, що зазначене рішення є незрозумілим в частині того, з якого часу він звільнений від обов`язку сплачувати аліменти або з моменту пред`явлення позову про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - 01 серпнґя 2022 року, або з моменту встановлення рішенням суду факту проживання дитини разом з батьком, тобто з грудня 2021 року. З метою уникнення неправильного тлумачення рішення суду ОСОБА_1 просив роз`яснити рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що будь-яких обставин, які б свідчили про можливість різного тлумачення резолютивної частини рішення суду не встановлено, томув даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду.

Одночасно, судом першої інстанції із власної ініціативи виправлено описку, допущену в рішенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, викладено абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, які були стягнуті на підставі заочного рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2012 року, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням суду».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, пропорційність, обов`язковість судового рішення.

Ухвалене у справі судове рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, а його резолютивна частина має обов`язковий характер.

Способом усунення неточності судового рішення є виправлення описок та явних арифметичних помилок.

При вирішенні цього питання суд керується статтею 269 ЦПК України, норма якої передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Виходячи із змісту положень вказаної статті, суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, не може змінювати змісту судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають ті описки, які мають істотний характер. До таких, зокрема, належить написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифр, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення, у зв`язку із використанням несправної техніки тощо.

Згідно з статтею 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом положення статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів апеляційного суду, у поданій заяві про роз?яснення судового рішення позивач просив суд роз?яснити рішенняБориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, мотивуючи тим, зазначене рішення є незрозумілим в частині того, з якого часу він звільнений від обов`язку сплачувати аліменти - з моменту пред`явлення позову про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - 01 серпня 2022 року, чи з моменту встановленнярішенням судуфакту проживання дитини разом з батьком, тобто, з грудня 2021 року.

Отже, за доводами заяви позивача резолютивна частина рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року припускає кілька варіантів тлумаченняі це впливає на його виконання.

Правовий аналіз норми статті 271 ЦПК України вказує на те, що рішення суду має бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, ухвалене по суті позовних вимог та яке може бути реалізовано, в тому числі шляхом виконання.

У резолютивній частині ухвали суд роз`яснює, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто, тлумачить зміст написаного у рішенні. При цьому, суд не може змінювати змісту рішення суду.

За встановлених обставин у даній справі колегія суддів апеляційного суду вважає, що учасник справи(позивач)мавправомірне сподівання розраховувати на те, що норми права на роз`яснення судового рішення у справі будуть застосовані.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про роз?яснення судового рішення та, виправляючи описку у судовому рішенні з власної ініціативи, суд першої інстанції фактично зміниврезолютивну частину рішення суду щодо дати припинення стягнення аліментів із позивача, яке набрало законної сили, і стало обов`язковим до виконання в редакції, проголошеній в судовому засіданні.

Таким чином, вирішуючи заяву позивача про роз?яснення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, суд першої інстанції належним чином не оцінив обґрунтованість доводів заявника та, постановляючи оскаржувану ухвалу про внесення виправлення в абзац другий резолютивної частини рішення, вийшов за межі положень статті 269 ЦПК України щодо правових підстав виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, та установив обмеження, які є перепоною в реалізації позивачем права на роз?яснення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року у цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розглядупитання про роз?яснення рішенняБориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гармаш Нелі Миколаївни та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки на підставі статті 271 ЦПК України питання роз`яснення рішення розглядається судом, що ухвалив рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гармаш Нелі Миколаївни задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: