Провадження № 2/947/1371/24
19.03.2024 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Луняченка В.О.,
при секретарі Макаренко Г.В.,
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..
Ухвалою судді від 25.12.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно- страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу залишено без руху та на дано відповідний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 26.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.
Ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило.
Зазначену ухвалу разом з позовом та додатками до нього надіслано відповідачу за місцем реєстрації його місця мешкання, відомості про що містяться в матеріалах справи.
Станом на день розгляду справи ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило.
З боку позивача заходами електронного суду надійшла заява про можливість розгляду справ за відсутністю представника позивача, в якій позов підтримано, проти заочного розгляду справи заперечень немає.
Відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином відомості про що містяться в матеріалах справи.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову про відшкодування шкоди в порядку регресу з наступних підстав.
Так суд встановив наступне: 09.04.2020 року між ПрАТ «Українська пожежно -страхова компанія» та ТОВ «СПМК-17» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7885937.
У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «MERSEDES» д/н « НОМЕР_2 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
02.11.2020 року, о 14 год. 00 хв. в м. Первомайськпо вул. Грушевського, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MERSEDES» д/н « НОМЕР_2 », з напівпричепом «Schritz», здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д/н « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_2 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «ВАЗ» д/н « НОМЕР_3 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.
Тобто, відповідно до зазначених матеріалів, винним в скоєнні ДТП є Відповідач.
Власник пошкодженого автомобіля «ВАЗ» д/н « НОМЕР_3 », ОСОБА_2 , звернувся до Страховика з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/7885937 від 09.04.2020 року.
Розрахунок суми, що стягується ДТП відповідно до умов договору страхування є страховим випадком, із настанням якого виникає обов`язок страховика сплатити страхове відшкодування.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України: "особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом".
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування": до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток".
Відповідно до ст. 1166 ЦК України: "шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала".
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом».
Враховуючи вищевикладене, а також те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, до Позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки.
Правовий висновок з даного питання був викладений в постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі №6-1цс14, яка прийнята на спільному засіданні судових палат у цивільних та господарських справах, відповідно до якої неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Таким чином, Верховний Суд України у вищевказаній постанові наголосив, що вимоги Закону №1961-IV зобов`язують страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу повідомляти страховика про ДТП в порядку та в строки відповідно до п. 33.1 ст. 33 Закону, невиконання вказаної вимоги закону надає право страховику після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТІІ, в порядку ст. 38 Закону.
При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги ПрАТ «Українська пожежно- страхова компанія» обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
По справі в якості судових витрат позивачем заявлено оплату судового збору в розмірі 2147,20 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,
Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 11.03.2024.
Суддя: ЛуняченкоВ.О.