Справа № 180/2055/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Янжули О.С.,

секретар Котова Н.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2024 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач ОСОБА_4 є власником собаки породи той пудель, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, це підтверджується сертифікатом родоводу Української кінологічної спілки.

У зв`язку з тимчасовим виїздом за кордон ОСОБА_4 попросила своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доглядати за собакою.

08.07.2023 року сім`я ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_8 , що 07.07.2023 року приблизно о 21-50 годині коли вони вигулювали її собаку в цей час з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 вибігла собака ОСОБА_2 породи «Кане-корсо» напала на подружжя ОСОБА_7 , покусала їх та собаку позивача.

В наслідок травм, які заподіяла собака ОСОБА_2 , собака ОСОБА_4 загинула. Відповідно до протоколу розтину трупа собаки від 12.07.2023 року, який проводив головний лікар ветеринарної клініки «ДОБРА ЛАСКА» міста Нікополь, ОСОБА_9 причина, яка викликала падіж тварини «причиною паталогїї стала травма нанесена іншою собакою», що підтверджується протоколом розтину трупа собаки.

Факт нападу собаки ОСОБА_2 на собаку ОСОБА_4 та її падіж можуть підтвердити свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_6 .

По факту нападу та загибелі собаки ОСОБА_4 звернулася до відділення поліції у місті Марганці. Заява була розглянута, позивач отримали відповідь з роз`ясненням їй права звернутися до суду відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України за захистом своїх прав та інтересів, що підтверджується відповіддю поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1164 від 10.11.2021 року затверджено перелік небезпечних порід собак, відповідно до якого собаки породи «Кане-корсо» віднесені до небезпечних порід собак.

Загибеллю собаки ОСОБА_4 заподіяна материальна шкода на суму 100 000 грн. Собака породи «Той пудель» дата народження 16.01.2022 року, кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, яка належить ОСОБА_4 мала племінну цінність, оскільки мала повний родовід, занесена в Племінну Книгу України, як і її предки, які є чемпіонами різних країн і Інтернаціональними чемпіонами, що підтверджується довідкою кінологічної спілки України. Ринкова ціна собаки породи Той пудель становить 100 000 грн. - 140 000 грн., це підтверджується витягом з Інтернету про вартість собаки породи Той пудель. Позивач оцінює свою собаку у 100 000 грн.

Нападом собаки ОСОБА_2 , в наслідок чого загинула собака «Той пудель», ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку із знищенням її майна, перенесених емоційних, фізичних, психічних стражданнях, через пережитий стрес у неї було безсоння, це все призвело до моральних страждань. Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_4 оцінює у 10 000 грн.

Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 100 000 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та витрати по справі, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

11.12.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказав, що 07.07.2023року, приблизно о 22-20 годині, він приїхав додому на АДРЕСА_1 , бо привіз воду і вдома, на подвір`ї, знаходилася його собака породим «Кане-корсо», він загнав свою машину і став закривати ворота, його собака знаходилася весь час біля нього, він почув знадвору якісь крики, возню, гавкіт собак і скавучання, тоді його собака зірвалася і вискочила через ворота, він зразу побіг за собакою і став звати її до себе, при чому вона ні на секунду не вислизала з поля його зору, через, приблизно 30-40 метрів його собака зупинилася і сіла на землю, він підбіг і зразу ж взяв її за ошийник.

Перед собою, за метрів 4-6, він побачив двох зовсім п`яних чоловіка та жінку, які ледве трималися на ногах і на руках у чоловіка була маленька біла, може не зовсім біла, але світла собачка, і не кудлата, вона шкарябалась по обличчю чоловіка, лізла на голову йому. Жінка кричала що була одна собака, а тепер прибігла ще собака.

І вони, чомусь вирішили що перша собака, з якою в них було якесь непорозуміння і яка на них напала нібито, це з їхніх слів, і є його собака і стали кричати що це його собака на них напала і покусала.

Він намагався доказати, що в нього тільки одна собака, та що прибігла друга і вона, напевне врятувала їх, бо відігнала першу собаку, але вони не хотіли його слухати і стали казати, що це його собака покусала їх та їхню собаку.

На крики вийшла його дружина ОСОБА_11 і все це чула і бачила і може підтвердити його слова.

Він не знає чому Позивачка вирішила, що це його нібито собака винна, але вона, в той час, як він чув гавкіт та крики, була біля нього і потім вона вискочила, відпугнула якусь іншу собаку, що гавкала на чоловіка та жінку, які були п`яні, тому що ледь на ногах стояли, і його собака навіть не добігла до цих людей, бо він її зупинив і вона сіла за 4-6 метрів від людей, тобто навіть не торкнулася нікого.

Крім того, хоче пояснити, що на руках у цих людей була зовсім інша собака, явно не схожа на таких, що на фотографії, а якісь незрозумілі цифри на фото собачок не є підтвердженням вартості померлої собаки. Немає підтвердження що саме її собака має вартість 100 000 гривень. До позову долучений документ на незрозумілому язику- він не переведений на українську- державну мову і що з нього можна зрозуміти?

Також у позивачки були однакових собак чи чотири чи п`ять, він це знає, тому що вона до війни з ними гуляла і ходила повз його подвір`я. І, наскільки йому відомо, вона розводила таких собак та продавала, тому в неї була не одна собака а кілька. Тому яка саме собака була в час інциденту і яка померла - це потрібно також довести позивачці, адже кожен повинен довести ті обставини, на які посилається (ст. 81 ЦПК), а позивач цього не довів, також позивач не довів, що саме його собака їхню собаку покусала і саме ту, що загинула. А те, що вона загинула від укусів другої собаки не говорить що саме його собака її покусала, адже спочатку на місці була інша -невідома собака. Тому він вважає, що позов безпідставний і бездоказовий.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Шаповалов О.Г., в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача - адвокат Левченко А.В., в судових засіданнях заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердила, що 07 липня 2023 року вона з чоловіком поверталася з гостей, з ними була собака її сестри, яку вони тримали на поводку. Раптом на них напала собака, а саме на їхнього пуделя. Вона схватила собаку відповідача за шию, а чоловік намагався звільнити пуделя з пащі. Коли чоловік витягнув собаку, то до них підбіг відповідач, загнав свою собаку, спитав що з нами та пішов до свого будинку. В неї був укус за руку, а в її чоловіка за губу. Потім вони пішли додому, обробили рани, зателефонували до поліції та поїхали до відповідача вирішити дану проблему. Коли приїхали то спільної домовленості не дійшли, він повідомив, що все будемо вирішувати через суд. Наступного дня вона разом з чоловіком поїхали до лікарні, зафіксували тілесні ушкодження, собаку пуделя відвезли до м. Нікополя. Собаку залишила у лікарні, але коли повернулися додому їм зателефонували та повідомили, що собаці погано та її необхідно везти до м. Дніпро. Коли вони приїхали у лікарню собака вже померла. Був зроблений розтин собаки та їм надано виписку, де написано, що у собаки розірвані внутрішні органи. Їздили ще раз до відповідача, щоб вирішити дане питання, але їм було відмовлено. Вказана собака належала її сестрі ОСОБА_4 , яку вона одразу повідомила про події, що відбувалися, та тримала її на зв`язку, оскільки вона перебуває за кордоном. Загиблу собаку її сестра купувала з метою розведення. Посилання відповідача на те, що там були ще інші собаки є неправдивими. Вона стверджує, що саме собака відповідача завдала травми як їй з чоловіком та і загиблій собаці.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив, що 07 липня 2023 року він з дружиною йшли з гостей, раптом на них напала собака бійцівської породи. Дружина схопила собаку відповідача, а він намагався витягнути пуделя. Потім вийшов відповідач та забрав собаку, запитав чи все добре. Він сказав, що зараз прийдуть додому і подивляться. Коли прийшли додому почали обробляти рани та викликали поліцію. Разом з поліцією поїхали до відповідача, там складався протокол, до мирного вирішення питання вони не дійшли. Наступного дня їздили до лікарні, їм надали допомогу, пуделя відвезли до м. Нікополя у лікарню, там собака і померла. Розтин показав, що були пошкоджені внутрішні органи. Вони намагалися вирішити питання мирним шляхом, однак дружина відповідача наполягала на суд. Власниця собаки ОСОБА_4 перебуває у Польщі, собаку з собою не забрала через відсутність необхідного пакету документів, передала собаку для тимчасового догляду їм. Ніяких інших собак в момент нападу не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що того дня чоловік привіз додому воду, коли розгружав її, почули якісь крики та лай собак, їхня собака була у дворі, але коли вона вийшла за двір вони її спіймали, до місця події вона не добігла. Вони підійшли до людей, які кричали на вулиці, вони були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 повідомив їм, що це саме їхня собака покусала їх та вимагав віддати гроші у розмірі 2000 2500 доларів. Вони відмовились. Ввечері до них приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що про дані події їй стало відомо зі слів батьків ОСОБА_14 . Раніше таких випадків не було, їхня собака спокійна та добра. Мати говорила їй, що їхня собака взагалі не добігла до місця нападу. До батьків приїжджала поліція, претензії були саме до них, що це саме їхня собака напала на людей.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником собаки породи Той пудель, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, це підтверджується сертифікатом родоводу Української кінологічної спілки.

У зв`язку з тимчасовим виїздом за кордон ОСОБА_4 попросила своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доглядати за собакою.

08.07.2023 року сім`я ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_8 , що 07.07.2023 року приблизно о 21-50 годині коли вони вигулювали її собаку в цей час з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 вибігла собака ОСОБА_2 породи «Кане-корсо» напала на подружжя ОСОБА_7 , покусала їх та собаку позивача.

В наслідок травм, які заподіяла собака ОСОБА_2 , собака ОСОБА_4 загинула. Відповідно до протоколу розтину трупа собаки від 12.07.2023 року, який проводив головний лікар ветеринарної клініки «ДОБРА ЛАСКА» міста Нікополь, ОСОБА_9 причина, яка викликала падіж тварини «причиною паталогїї стала травма нанесена іншою собакою», що підтверджується протоколом розтину трупа собаки.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. Дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території. Фізичні

особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1164 від 10.11.2021 року затверджено перелік небезпечних порід собак, відповідно до якого собаки породи «Кане-корсо» віднесені до небезпечних порід собак.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі.

Отже, собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст.317ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Факт того, що 07.07.2023 року приблизно о 21-55 годині коли сім`я ОСОБА_7 вигулювали собаку ОСОБА_4 з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 вибігла собака ОСОБА_2 породи «Кане-корсо» напала на подружжя ОСОБА_7 , покусала їх та собаку позивача, підтверджується перевіркою проведеною ВП№1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 26.07.2023 року, відомості викладені в заяві зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Згідно зазначеної перевірки, встановлено, що в діях громадянина ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, але у зв`язку з тим, що відповідно до ч.1 ст. 221 КУпАП не визначено суб`єкта уповноваженого на розгляд адміністративного матеріалу, протокол відносно ОСОБА_2 не складався.

Отже внаслідок травм, які заподіяла собака ОСОБА_2 , собака ОСОБА_4 загинула.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу розтину трупа собаки від 12.07.2023 року, який проведений головним лікарем ветеринарної клініки «ДОБРА ЛАСКА» міста Нікополь, ОСОБА_9 причина, яка викликала падіж тварини «причиною паталогїї стала травма нанесена іншою собакою», що підтверджується протоколом розтину трупа собаки.

Собака породи «Той пудель» дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, яка належить ОСОБА_4 мала племінну цінність, оскільки мала повний родовід, занесена в Племінну Книгу України, як і її предки, які є чемпіонами різних країн і Інтернаціональними чемпіонами, що підтверджується довідкою кінологічної спілки України №7 від 18.07.2023 р.

Вищевказаною довідкою підтверджується, що ціну собаки визначити неможливо, у зв`язку з ринковими цінами, що діють у світі на сьогодні.

Тому суд, вважає за можливе взяти як доказ вартості собаки середню ціну собаки, зазначену на платформах інтернет ресурсів, витяги яких надано позивачем до справи, і складає 3500$, 3500Є, 2500Є.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1164 від 10.11.2021 року затверджено перелік небезпечних порід собак, відповідно до якого собаки породи «Кане-корсо» віднесені до небезпечних порід собак.

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно зі сч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, діюче законодавством містить указівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підтвердили обставини викладені у позові.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , суд не може розцінювати як об`єктивні і незацікавлені, оскільки вказані свідки перебувають у родинних відносинах з відповідачем, а саме являються його дружиною та донькою.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 100 000 гривень, оскільки обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач, безвідповідально поставився до належного утримання собаки, бійцівської породи, що являється джерелом підвищеної небезпеки.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов до наступного.

Відповідно до частин першої третьої статті 23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приймає до уваги, доводи позивача, що вона зазнала душевних страждань, перенесла емоційні, фізичні, психічні страждання, переживала безсоння, втрата домашньої тварини стала дуже важкою втратою для позивача.

Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок події, яка відбулася, позивачу була спричинена моральна шкода, якої вона зазнала у зв`язку зі смертю тварини, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків події, стресової ситуації, яку вона переживає і наданий час.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих смертю тварини, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і вважає, що сума в розмірі 1000,00 грн. є достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за таку шкоду, а тому в цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст.12Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів.

Відповідно до правил статті 78 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами.

За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Аналізуючи викладеним вище, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо відшкодування судових витрат по справі, в саме судового збору в розмірі в розмірі 1180 грн.96 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з договором про надання правової допомоги від 14 серпня 2023 року укладеного між адвокатом Шаповаловим О.Г. та ОСОБА_4 оплата за виконану роботу, а саме: вивчення матеріалів, надання юридичної консультації, підготовка вимоги, цивільного позову, сума винагороди становить 1000 гривень, представництво в суді 2000 гривень. Актом прийому-передачі наданих послуг та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29 вересня 2023 року підтверджується сплата 3000 гривень ОСОБА_4 на користь адвоката Шаповалова О.Г.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1073, 60 грн. судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди в пропорційному розмірі задоволених вимог, що складає 1000х100%=10%, 1073, 60х10%:100=107,36 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись: ст.ст. 23,180,317,319, 1166,1187 ЦК України, ст. ст.4,7,10-13, 76-83,141, 263-268 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по справі розмірі 4180 грн. 96 коп., а саме: судовий збір в розмірі 1180 грн.96 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2024 року.

Суддя: О. С. Янжула