ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

«26» березня 2024 року

м. Харків

справа № 643/10412/23

провадження № 22ц/818/775/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 , представниця відповідача ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2023 року в складі судді Поліщук Т.В.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено; шлюб, зареєстрований 11 вересня 2015 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1240 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 12 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду у порядку, передбаченому статтею 369 ЦПК України, в приміщенні Харківського апеляційного суду без повідомлення учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження.

25 січня 2024 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_3 через представника надійшло клопотання про надання строку для примирення подружжя, мотивоване тим, що він має бажання зберегти сім`ю та з`ясувати причини подання ОСОБА_1 позову про розірвання шлюбу, однак перешкодою цьому є відстань, оскільки позивачка перебуває в Україні, а він в Іспанії. До вересня 2023 року сторони разом з дітьми проживали в Іспанії. Весь час вони були однією родиною, вели спільне господарство, виховували дітей та він утримував родину, навіть не здогадуючись про намір позивачки розлучитися. В кінці серпня 2023 року позивачка виїхала до України для вирішення організаційних питань та не повернулася. Він та ОСОБА_1 мають трьох малолітніх дітей, інтересам яких, на його думку, розірвання шлюбу суперечить.

Просив надати сторонам у справі строку для примирення подружжя у шість місяців.

30 січня 2024 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін. Вказала, що вона не бажає зберігати сім`ю, не підтримує відносин з відповідачем та має намір створення нової родини, а примушування її до шлюбу забороняється законом. Відповідач з 2022 року перебуває за межами України та не підтримує з нею відносин з квітня 2023 року. За цей час не вжив будь-яких заходів щодо примирення з нею.

23 лютого 2024 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначено, що вона проти задоволення заяви про надання строку для примирення заперечує, оскільки вважає це зловживанням процесуальними правами. Так, відповідач намагався скасувати судовий наказ про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей, не надаючи матеріальну допомогу в добровільному порядку. Вважала, що особа, яка має бажання зберегти родинні відносини, не може нехтувати своїми обов`язками із утримання своїх неповнолітніх дітей, а тому вона не має жодного бажання зберігати сімейні відносини з ОСОБА_3 та примирення між ними неможливо.

23 лютого 2024 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності В заяві зазначив, що він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та клопотання відповідача про надання строку для примирення. Вказав, що докази понесення витрат на професійну допомогу будуть надані ним протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду на 27 лютого 2024 року об 11:00, про що повідомлено учасників справи.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від нього до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути клопотання за його відсутності на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання, вважає, що клопотання ОСОБА_3 про надання сторонам строку на примирення необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (стаття 111 СК України).

Закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу суд зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц, провадження № 61-203св23.

Із урахуванням вказаних норм матеріального і процесуального права, враховуючи заперечення ОСОБА_1 , незацікавленість сторін навіть у розгляді справи, а також відсутність об`єктивних обставин, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови ОСОБА_3 у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 111 СК України, ст. ст. 240, 251, 253, 381, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про надання строку для примирення сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 26 березня 2024 року.