Справа № 191/3008/23
Провадження № 2/191/764/23
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2024 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Рибак М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник, адвокат Завгородній Андрій Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник, адвокат Завгородній Андрій Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

13 березня 2024 року представник позивача та відповідач подали мирову угоду, просили суд затвердити мирову угоду.

Представник позивача ОСОБА_3 до початку судового засідання подав заяву про проведення судового засідання без його участі, просив затвердити мирову угоду.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у затвердженні мирової угоди за наступних підстав.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частин першої, другої статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що її положення суперечать вимогам чинного законодавства.

За умовами пунктів 1, 2 наданої сторонами мирової угоди сторони: зобов`язуються вчиняти в подальшому свої будь-які дії стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до вимог, які передбачені главами 12,13,14 і 15 Сімейного кодексу України до досягнення дітьми повноліття; будь-які наміри та спроби стосовно стягнення аліментів на утримання дітей, у зазначених вище громадян на теперішній час й в подальшому відсутні повністю.

Тобто сторони вирішують питання про стягнення аліментів стосовно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачем не заявлялися, а тому не є предметом судового розгляду. Отже, у мировій угоді, яка подана сторонами для затвердження судом, сторони вийшли за межі позовних вимог у справі. Крім того, не зрозумілим є порядок виконання даної угоди сторонами.

З огляду на викладене, надавши правову оцінку умовам мирової угоди від 13.03.2024 року, суд вважає, що положення мирової угоди суперечить вимогам чинного законодавства, не відповідає предмету позову та приходить до висновку про наявність підстав для відмови в затвердженні мирової угоди, оскільки її затвердження судом суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Згідно із пунктом 1 частини п`ятої статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Оскільки, надана сторонами мирова угода суперечить закону, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в затвердженні мирової угоди і продовження судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 207, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 в особі представника адвоката Завгороднього А.М. та Комар Оксаною Валеріївною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. О. Порошина