Справа № 367/6595/23
Провадження №2/367/1688/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2024 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Мартинюка Н.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської державної нотаріальної контори, Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ірпінської міської державної нотаріальної контори, Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.03.2002 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частинах кожний купили квартиру АДРЕСА_1 (в даний час Яблунська) 17. ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складалось з квартири АДРЕСА_2 , з урахуванням частки, що належала його батькові ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_8 , який прийняв спадщину фактично, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_9 як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_10 до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. Відповідно була заведена спадкова справа.

На заяву ОСОБА_11 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім?я малолітньої ОСОБА_10 після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Г.В. повідомила про наявність арешту на частку вказаної спадкової квартири. Також повідомила, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 16.03.2004 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 . Зазначений арешт був накладений на підставі виконавчого листа №1-35, виданого 14.05.2001 року Радянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави боргу в сумі 850 гривень.

З метою зняття арешту з спадкової квартири АДРЕСА_2 , позивач звернулася до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням зняти арешт з майна боржника, накладений на підставі виконавчого листа, виданого Радянським районним судом м. Києва. Однак, на її звернення отримала відповідь, що в державного виконавця відсутні законні підстави для звільнення майна боржника з-під арешту, арешт може бути знятий за рішенням суду.

На звернення позивача ОСОБА_1 до Ірпінського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області було лише надано копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За наявності арешту (обтяження), накладеного на майно ОСОБА_12 , порушується право спадкоємиці ОСОБА_10 на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном на власний розсуд.

Підстав для продовження обтяження на майно ОСОБА_12 або наявності відносно нього на теперішній час виконавчого провадження, в якому він є боржником, не існує.

Виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_12 на користь держави, фізичних чи юридичних осіб завершені та знищені актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

Виконавче провадження, в межах якого на майно ОСОБА_12 накладено арешт, на виконанні у відповідача не перебуває, виконавчий лист повернуто стягувачу.

За вказаних обставин позивач вважає, що арешт з майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборона його відчуження може бути знятий.

Просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , накладений постановою державного виконавця Колядою А.М. Ірпінського відділу державної виконавчої служби від 16.03.2004 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) 07.07.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 55260 реєстратором: Ірпінська міська нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, ВХ.625, 16.03.2004, Державна виконавча служба м. Ірпінь, власник ОСОБА_3 . Архівний номер: 6924185KIEV9999, архівна дата: 24.03.2004, дата виникнення: 24.03.2004, № реєстратора: 55/04-2043, внутр. № 4701FB3924F54F322351, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис з реєстраційним номером 55260 від 07.07.2004 року.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою суду 28.08.2023 по справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 20.02.2024 по справі закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити в позов в повному обсязі.

Представники відповідача Ірпінської міської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином. До суду направили клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Представники відповідача Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та копію спадкової справи № 9/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вислухавши доводи сторони позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А., ОСОБА_13 продала, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частинах кожний купили квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 78,8 кв.м. Даний договір зареєстровано в реєстрі за №2120.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України 22 грудня 1978 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №396 про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві (РНОКПП НОМЕР_1 ), батьком якого записаний ОСОБА_3 , матір?ю ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №16, Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №447, Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складалось з квартири АДРЕСА_2 з урахуванням частки, що належала його батькові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_14 .

Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_9 як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_10 до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В., де була заведена спадкова справа.

На заяву ОСОБА_11 №62 від 27.04.2023 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім?я малолітньої ОСОБА_10 після смерті її батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Г.В. повідомила про наявність арешту на частку вказаної спадкової квартири.

З листа Святошинського районного суду міста Києва від 14.09.2023 вих№01/1304/23 вбачається, що в провадженні Радянського районного суду м. Києва перебувала кримінальна справа №1-65/01 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 141 КК України.

Вироком суду від 03.05.2001 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 141 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна з відстроченням виконання вироку на 2 роки зі сплатою штрафу у розмірі 850 грн.

Відомості щодо видачі виконавчого листа за вказаним вироком, інформації про виконання вироку у суду відсутні, оскільки кримінальна справа знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, виданою державним виконавцем Колядою А.М. Ірпінського відділу державної виконавчої служби від 16.03.2004 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 . Дана постанова затверджена 16.03.2004 року начальником відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції. Зазначений арешт був накладений на підставі виконавчого листа №1-35, виданого 14.05.2001 року Радянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави боргу в сумі 850 гривень.

Реєстратором Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 07.07.2004 року о 14:48:17 внесено відповідний запис до Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна за № 55260.

З листа Київського обласного державного нотаріального архіву від 25.10.2023 №1835/01-17 вбачається, що інформації щодо зняття заборони щодо ОСОБА_3 не можуть надати у зв`язку з її відсутністю.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, виконавчі провадження, що перебували на виконанні у відділі щодо стягнення з ОСОБА_12 на користь держави, фізичних чи юридичних осіб завершені згідно з п.2 ст.37 та п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та знищені на підставі п. 9.10-9.15 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

Виконавче провадження, в межах якого на майно ОСОБА_12 накладено арешт, на виконанні у відповідача не перебуває, виконавчий лист повернуто стягувачу.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинна редакція), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Мін`юсту від 05.07.1999 року № 470/7, знищенню підлягають за закінченням строків зберігання закінчені виконавчі провадження.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Даним арештом порушуються права та законні інтереси позивача як законного представника малолітньої дочки ОСОБА_10 як спадкоємиці, оскільки дана заборона є перешкодою для оформлення спадкових прав на квартиру у визначеному законом порядку.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи мирно володіти своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.37 рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Судова практика, що склалася з позовів про звільнення майна з-під арешту встановлює те, що позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов`язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права.

Враховуючи, що вимоги позову є обґрунтованими, докази на підтвердження вимог позивача є достатніми та належними, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, положень Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 81, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ірпінської міської державної нотаріальної контори, Ірпінського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , накладений постановою державного виконавця Колядою А.М. Ірпінського відділу державної виконавчої служби від 16.03.2004 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) 07.07.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 55260 реєстратором: Ірпінська міська нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, ВХ.625, 16.03.2004, Державна виконавча служба м. Ірпінь, власник ОСОБА_3 . Архівний номер: 6924185KIEV9999, архівна дата: 24.03.2004, дата виникнення: 24.03.2004, № реєстратора: 55/04-2043, внутр. № 4701FB3924F54F322351, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис з реєстраційним номером 55260 від 07.07.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий