Справа № 509/7339/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/7339/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів з відповідача

ВСТАНОВИВ:

В грудні ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та просив припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що стягуються на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/3820/17 від 01 грудня 2017 року; звільнити його від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 стягнутих за судовим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню, а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі доходу платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2017 році судом розглядалася цивільна справа щодо стягнення з нього аліментів на утримання спільних дітей з ОСОБА_1 . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.12.2017 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно. Але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02.10.2017 року до повноліття дітей. На підставі рішення було видано виконавчий лист, провадження за яким було відкрито у Другому Приморському відділі ДВС у місті Одесі.

Відповідно до постанови від 20.10.2017 року відкрито виконавче провадження № 55416346 за виконавчим листом № 2/509/3820/17 від 11.12.2017 року.

На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів син проживав разом з матір`ю . В зв`язку з тим, що позивач деякий час не працював, доглядав за хворою матір`ю, зі сплати аліментів утворилася заборгованість. В жовтні 2023 року син написав батьку повідомлення, що його побив вітчим, співмешканець матері та попросив забрати його. В той же день син і до сьогодні мешкає разом з батьком, проте мати ухиляється від батьківських обов`язків по відношенню до їх спільного сина, не надає матеріальну допомогу. Тому звернувся з до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 08.02.2024 року справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд на 21.03.2024 року о 13:00 год.

Позивач в судове засідання не з`явився. При зверненні до суду з позовом просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач з`явилася в судове засідання, підтвердила що дійсно син проживає разом з батьком, вона погоджується щодо вимог позивача, при цьому зазначила що хоче знати що з сином все добре, бажає щоб син спілкувався з нею.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, заслухавши пояснення по справі відповідачки суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року по справі № 509/3820/17 ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2017 року до повноліття дітей.

Судом було видано виконавчий лист по справі № 509/3820/17 та він був пред`явлений до виконання у Другий Приморський відділ ДВС у місті Одесі, примусове виконання проводиться по теперішній час.

Як встановлено в судовому засіданні та визнається відповідачем, син ОСОБА_3 мешкає разом з батьком. Вказане також підтверджується актом про встановлення факту проживання від 01.12.2023 року (а.с.18)

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей слідує, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно ч. 4ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що стягуються на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/3820/17 від 01 грудня 2017 року, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати визначення місця проживання дитини з батьком, тобто з 14 вересня 2022 року.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з позивача аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ст. 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідач підтвердила що син проживає разом з батьком, та вона не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання їх сина, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання сина обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Що стосується вимоги позивача в якій він просить звільнити його від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 стягнутих за судовим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню, суд зазначає, що судом уже задоволена позовна вимога про припинення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 за рішенням суду. Стосовно звільнення позивача від стягнення нарахованої заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню, суд зазначає що ОСОБА_2 окрім копії постанови про відкриття виконавчого провадження жодних доказів щодо наявності або ж відсутності заборгованості по сплаті аліментів не надав, розрахунок виконавця в матеріалах справи відсутній, в зв`язку з чим така позовна вимога є безпідставною.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини необхідно стягнути із відповідача у дохід держави, а також 50 % сплаченого судового збору на користь позивача у зв`язку з частковим задоволенням позову за вимогу про припинення стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.4,10,12,13,81,141,263-265,268,272-273,280-282,354,430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що стягуються на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/3820/17 від 01 грудня 2017 року, починаючи з 07.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесят три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.03.2024 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко