Справа № 234/1020/18
Провадження № 2-в/175/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області доручення про відновлення втраченого провадження справи 234/1020/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла ухвала Верховного суду, якою доручено Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області вирішити питання щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №234/1020/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки без відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі відповідно до ст.ст. 488,489 ЦПК України неможливо вирішити питання щодо розгляду касаційної скарги АТ «Державний Ощадний банк України» на постанову від 21 грудня 2021 року.

ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, надала для долучення копії матеріалів.

Представник Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в судове зсідання надав клопотання про долучення документів та копії документів.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження в частині наступних судових рішень, а саме: рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12.06.2018 року, постанови Донецького апеляційного суду від 12.12.2018 року, постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27.01.2021 року, постанова Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 року, постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 22.09.2021 року, постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 року, ухвали Ксаційного цивільного суду Верховного суду України від 19.10.2023 року

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», у якому просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ № 706-к від 08 грудня 2017 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ № 757-к від 28 грудня 2017 року про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року по день ухвалення судом рішення.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі та задоволено позовні вимоги у цій частині.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 28 грудня 2017 року № 757-К про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року скасовано рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року в частині стягнення з ПАТ «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору.

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 646 970, 80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 27 січня 2021 року включно.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року скасовано рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року в частині відмови у стягненні з ПАТ «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року включно в сумі 1 221 971, 01 грн.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

28 грудня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») на постанову Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, витребувано з Краматорського міського суду Донецької області цивільну справу № 234/1020/18.

Згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області, визначено територіальну підсудність таких судових справ Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» указане розпорядження Голови Верховного Суду є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 25.07.2023 № 747/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області на Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що справа № 234/1020/18 станом на 14 квітня 2023 року з Краматорського міського суду Донецької області до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не надходила, в АСДС не реєструвалась та не перебуває на зберіганні чи в будь-якому іншому володінні.

Крім того, у відповідь на запит щодо надання інформації відносно цивільної справи № 234/1020/18 на електронну пошту Верховного Суду надійшов лист Донецького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року № 3.10-12/31/2023, у якому, зокрема, повідомляється, що згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» в провадженні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут перебувала цивільна справа № 234/1020/18 за заявою представника АТ «Державний ощадний банк України» Кокольського С. І. про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року. Зазначено, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

З?ясовано, що після введення воєнного стану в Україні більшість судових справ, які знаходились в будівлі Донецького апеляційного суду в м. Бахмут були евакуйовані та після вирішення питання про зміну територіальної підсудності справ передані до Дніпровського апеляційного суду. Однак під час прийому судових справ було виявлено відсутність кількох справ, у тому числі і цивільної справи № 234/1020/18 (провадження суду апеляційної інстанції № 22-з/804/14/22), про що складено акт від 17 серпня 2022 року № 58/22, тобто справа вважається втраченою.

Відповідно до ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася, документи, надіслані судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів, матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи, будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи, відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Щодо наданих сторонами копій документів, суд не вбачає можливим в цій частиі відновити провадження, оскільки документи надані в копіях, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в їх відповідності до оригіналу.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим часткове відновлення втраченого судового провадження, в частині судових рішень, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд, перевіривши зібрані матеріали, вважає можливим відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 234/1020/18 в частині наступних судових рішень, а саме: Краматорського міського суду Донецької області від 12.06.2018 року, постанови Донецького апеляційного суду від 12.12.2018 року, постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27.01.2021 року, постанова Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 року, постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 22.09.2021 року, постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 року, ухвали Донецького апеляційного суду від 22.02.2022 року, ухвали Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.08.2022 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 15,488-495ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження в частині судових рішень по цивільній справі № 234/1020/18 за ухвалою Верховного суду про відновлення втраченого провадження справи 234/1020/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року в такій редакції:

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Каліберда А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2018 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі ПАТ «Ощадбанк») про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначила, що з березня 2011 року вона працювала в ПАТ «Ощадбанк» на посаді керівника відділення №1004/43 в м.Донецьку, з березня 2015 року на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Згідно наказу №757-к від 28.12.2017 року її було звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, які покладені трудовим договором згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

З наказом не погоджується, вважає звільнення незаконним.

Посилається на те, що підставою звільнення її з роботи за наказом є висновок комісії з проведення службового розслідування від 27.12.2017 року, яка була утворена на підставі наказу по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 08.12.2017 року №2962 начальника філії від 27.12.2017 року №31045 «Про заходи за результатами службового розслідування» та її пояснення. З актом службового розслідування, наказами №2962, 3104 її не ознайомили, для ознайомлення були надані лише висновки від 27.12.2017 року. Службове розслідування проводилось за фактом виявленого порушення працівниками сектору №10 (інкасатором-водієм Вангельєвим та інкасатором Раітіним) вимог інструкції з охорони праці. В висновках службового розслідування не зазначено конкретних фактів щодо неї, є лише посилання на нібито численні та систематичні порушення нею вимог посадової інструкції, незабезпечення виконання вимог інструкції з охорони праці працівниками сектору №10, порушення п.7.2 положення про відділ.

Вважає, що зазначені в висновках службового розслідування пункти посадової інструкції не мають відношення до обставин, які визначені відповідачем як порушення трудової дисципліни. При цьому посадова інструкція начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, яка була затверджена 06.10.2017 року взагалі не містить пунктів 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, на які є посилання в висновках службового розслідування.

В своїх поясненнях щодо висновків службового розслідування вона зазначала, що виконувала обов`язки, покладені на неї посадовою інструкцією належним чином: регулярно проводились перевірки організації роботи секторів та бригад інкасації, про що є записи в журналах реєстрації, всі бригади отримують службовий інструктаж, завідувачем сектора інкасації №10 проводяться перевірки маршрутів інкасації, всі працівники сектору особисто ознайомлені з інструкціями з охорони праці, про що свідчать їх підписи. А щодо виявлених порушень окремими працівниками, які були належним чином ознайомлені з вимогами нормативних документів та їх знання були перевірені в результаті заліку на знання вимог нормативних документів, не є підставою стверджувати, що нею не виконуються посадові обов`язки.

В п.5 висновків від 278.12.2017 року є посилання на непогашене дисциплінарне стягнення (наказ №706 від 08.12.2017 року ) та зазначено, що у разі прийняття рішення щодо оголошення догани за фактами, виявленими в ході цього службового розслідування, запропоновано розглянути питання щодо відповідності займаної посади та можливості розірвання трудового договору на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Отже, за змістом висновків, її було звільнено за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України з урахуванням наказу №706 від 08.12.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та про застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що судячи зі змісту висновків є, в розумінні відповідача, системою.

Наказом №706-к від 08.12.2017 року їй дійсно було оголошено догану за невиконання вказівок керівництва про приведення у відповідальність табелів обліку робочого часу фактичному виходу їх працівників. Наказ №706-к від 08.12.2017 року було прийнято на підставі службового розслідування комісії, яка була створена згідно наказу №2764 від 09.11.2017 року. Зазначені в висновках службового розслідування від 07.12.2017 року пункти посадової інструкції не мають відношення до обставин, які визначені відповідачем, як порушення трудової дисципліни. В її діях відсутнє порушення трудового договору та невиконання службових обов`язків, тобто ознаки дисциплінарного проступку, що виключає можливість притягнення її до дисциплінарної відповідальності і є підставою для визнання наказу №706 від 08.12.2017 року незаконним та його скасування.

Крім того, 27.12.2017 року наказом №756-к за неналежне виконання службових обов`язків їй було оголошено догану. Підставою для оголошення догани є також висновок комісії з проведення службового розслідування від 27.12.2017 року.

Таким чином, відповідачем за одне і теж порушення, яке зафіксоване висновком службового розслідування від 27.12.2017 року двічі застосовано дисциплінарне стягнення: спочатку догана (наказ №756-к), а потім звільнення (наказ №757-к), що суперечить вимогам ч.2 ст.147 КЗпП України і не може бути підставою для застосування п.3 ст.40 КЗпП України.

Позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ №706-к від 08.12.2017 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності;

- визнати незаконним та скасувати наказ №757- від 28.12.2017 року про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»;

- поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2017 року по день ухвалення судом рішення;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» на її користь судові витрати, які складаються з витрат на надання правової допомоги у сумі 15000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Корольова О.І., підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Додатково суду пояснили, що згідно п.1 наказу №1666 від 17.07.2017 року, який був виданий на підставі висновку службового розслідування від 14.07.2017 року позивачу дійсно було вказано на необхідність посилення контролю за дотриманням працівниками відділу своїх посадових обов`язків. Тобто в наказі мова йшла про посилення контролю за всіма працівниками відділу, а не за конкретними особами. Вказівок щодо посилення контролю або безпосередньої перевірки дій працівників сектору №10 ОСОБА_5 та Раітіна їй надано не було. Отже, на виконання зазначених вказівок позивачем було посилено контроль за всіма працівниками відділу. Щодо сектору №10 (м.Маріуполь), то оскільки відповідно до розподілу обов`язків між працівниками відділу, які затверджені розпорядженням №243 від 22.03.2017 року проведення перевірок в даному секторі є обов`язком заступника начальника відділу, то перевірки цього сектору проводив саме він. Із висновку комісії по службовому розслідуванню від 27.12.2017 року свідчить, що комісія при проведенні службового розслідування не встановила конкретних фактів порушення нею трудової дисципліни, проігнорувала її пояснення, не спростувавши їх, не перевірила належним чином всі обставини (не врахувала майже наказ №1666 від 17.07.2017 року та розпорядження №243 від 22.03.2017 року, не перевірила журнали перевірок). Таким чином, службове розслідування було проведено необ`єктивно, упереджено, а висновки про порушення нею п.2.1 Посадової інструкції, п.9.5.5, 9.5.8, 9.5.19, 9.5.22 Положення про відділ, п.4.7 Положення №601 є безпідставними.

Інформації про вживання водієм-інкасатором сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №5 ОСОБА_6 наркотичних засобів та його причетності до крадіжки від працівників правоохоронних органів позивач також не отримувала. В своїх поясненнях вона зазначила про те, що в листопаді 2017 року розмовляла з працівником поліції, який повідомив про те, що приніс повістку для ОСОБА_6 про виклик його в поліцію в якості свідка та запитав її (а не повідомив інформацію), чи вживає ОСОБА_6 наркотичні засоби. Таким чином, твердження відповідача, засноване на висновках службового розслідування про те, що в листопаді 2017 року вона нібито отримала від працівників поліції інформацію про вживання ОСОБА_6 наркотичних засобів та причетність його до крадіжки не відповідають дійсності та нічим не підтверджені. Таким чином, посилання відповідача на порушення позивачем п.9.5.12, п.9.5.19, п.9.5.22 Положення про відділ інкасації та перевезення валютних цінностей є безпідставним та не відповідає дійсності. Також згідно наказів №757-к від 28.12.207 року та №756-к від 27.12.2017 року, підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності абсолютно ідентичні.

Щодо наказу №706-к від 08.12.2017 року, позивач зазначила, що відповідно до розподілу обов`язків між працівниками відділу, які затверджені розпорядженням №243 від 22.03.2017 року, в секторі № НОМЕР_1 (м.Маріуполь) перевірки правильності використання праці працівників відділу проводились її заступником майже кожного місяця. Щодо ведення табелів обліку робочого часу, то перевірити достовірність даних зазначених в табелях на 165 працівників відділу, які розташовані в 10 містах області, у неї немає фізичної можливості. Це не передбачено а ні порядком обліку робочого часу в установах АТ Ощадбанк, ні Положенням про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», ні внутрішніми наказами. Навпаки, згідно наказу №17-к від 23.01.2017 р. начальником управління філії ОСОБА_7 затверджено перелік відповідальних працівників за ведення табельного обліку у структурних підрозділах АТ «Ощадбанк». Крім того, згідно наказ №99 від 16.01.2017 року відповідальність за достовірність табеля обліку відпрацьованого часу покладається на працівників, що забезпечують формування табеля та керівників структурних підрозділі. До її обов`язків згідно п.4.2.5.3 «Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» належить узагальнення даних по всіх секторах інкасації.

Також 12. 07.2017 року наказом №1625 (п.2), який був виданий на підставі висновку службового розслідування від 12.07.2017р., позивача було зобов`язано взяти під особистий контроль приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами за березень 2017р та передачі їх до відділу організації бухгалтерського обліку. На виконання цього наказу 28.07.2017 р. нею була направлена службова записка щодо перерахунку зарплати за березень відносно працівника ОСОБА_8 . Про те, що службовим розслідуванням виявлені інші розбіжності вона не знала, оскільки з висновками службового розслідування її не було ознайомлено та інформації щодо виявлених порушень їй не було надано. Незважаючи на її пояснення, наказом № 2656 від 30.10.2017 р позивачу було вказано на невиконання п.2 наказу №1625 від 12.07.2017 р. та застосовані заходи матеріального впливу. Оскільки факт невиконання позивачем п.2 наказу №1625 від 12.07.2017р було виявлено 29.10.2017р., про що свідчить зазначений вище наказ, дисциплінарне стягнення за нього могло бути застосовано не пізніше одного місяця з дня його виявлення (ст.148 КЗпП). До того ж, станом на 10.11.2017р. п.2 наказу №1625 від 12.07.2017р нею був повністю виконаний. Отже, законних підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності на підставі висновків службового розслідування від 07.12.2017р. не було. Крім того, перше дисциплінарне стягнення було застосовано до неї 08.12.2017р., а обставини за якими її звільнено згідно висновків службового розслідування від 27.12.2017р., датуються листопадом 2017р. та липнем-листопадом 2017р., тому відповідачем порушені вимоги п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та п.3.ст.40 КЗпП.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала суду письмовий відзив на позовну заяву з запереченнями проти позову. У судовому засіданні пояснила, що 28.12.2017 року наказом №757-к позивача було звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Підставою для прийняття такого рішення в наказі зазначений висновок комісії з проведення службового розслідування від 27.12.2017 року (наказ про утворення комісії №2962 від 08.12.2017 року), наказ начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 27.12.2017 року №3104 «Про заходи з результатами службового розслідування», пояснення Позивача.

Згідно наказу №2962 від 08.12.2017 року було утворено комісію з проведення службового розслідування. Під час проведення цього розслідування комісії необхідно було розглянути два питання:

1.З`ясування обставин, викладених в листі №22/3-03/8299 від 08.12.2017 року з департаменту безпеки відповідача щодо встановлення факту системних порушень працівниками підрозділу інкасації філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» під час виконання службових обов`язків, а саме вимог п.п.6.5, 20.6, 25.1 та 3.8 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601 (далі Положення №601);

2.З`ясування обставин щодо причетності водія-інкасатора сектору №5 відділу ІК та ПВЦ до крадіжок майна, вживання та зберігання наркотичних засобів.

За першим питанням було встановлено: працівниками департаменту безпеки банку була проведена раптова перевірка дій однієї з бригад інкасації на маршруті, під час якої були записані на носій відеоінформації численні порушення відповідними працівниками сектору №10 (м.Маріуполь) відділу інкасації (Вангельєв, Раітін) пунктів нормативних документів, в тому числі п.п.6.5, 20.6., 25.1 та 3.8 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601 (далі Положення №601), та п.3.6 Інструкції з охорони праці працівників відомчої служби перевезення цінностей та інкасації, затвердженої заступником Голови правління Банку від 05.01.2001 року.

Під час перевірки були опитані винні особи, завідувач сектору, позивач, вивчені нормативні документи, що регламентують діяльність працівників відділу інкасації та секторів інкасації, як структурних підрозділів відділу.

Було з`ясовано, що згідно висновку від 14.07.2017 року службового розслідування, проведеного згідно наказу №1406 від 16.06.2017 року з метою встановлення фактів порушень співробітниками сектору ІК та ПВЦ №10 (Раітіним, Ноздрачовим та Вангельєвим) вимог Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» №62 від 26.02.2008 року, комісією з службового розслідування було встановлено: недбалість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 при виконанні своїх посадових обов`язків, а також недотримання правил здійснення інкасації. Результатом цього розслідування стало вказання Позивачу, як керівнику відділу, на необхідність посилення контролю за дотриманням працівниками відділу посадових обов`язків.

Комісія зазначила той факт, що випадковою перевіркою роботи цієї ж бригади інкасації півроку потому (27 та 29 листопада 2017 року) знов виявили тотожні порушення, що свідчить про ігнорування працівниками сектору №10 вказівок керівництва, про відсутність дієвого контролю з боку Позивача, та про систематичність таких порушень. Тобто, ще 14.07.2017 року Позивачу було вказано на необхідність посилення контролю за дотриманням працівниками відділу посадових обов`язків, але, як випливає із пояснень Позивача сама вона не здійснювала перевірок та жодного разу не ставила задачу перед своїми підлеглими провести перевірку дій ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на маршруті.

Під час службового розслідування комісія дійшла висновку, що однією з причин виявлених порушень стало невиконання та/або неналежне виконання Позивачем п.2.1 Посадової інструкції, п.9.5.5., 9.5.8, 9.5.19, 9.5.22 Положення про відділ, п.4.7 Положення №601 в частині періодичності проведення перевірок дій бригад інкасації безпосередньо на маршруті не менш ніж один раз в півріччя.

За результатами службового розслідування був виданий наказ №3104 від 27.12.2017 року, згідно якого було прийняте рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за чисельні та систематичні порушення нею вимог:

-Посадової інструкції (п.2.1);

-Положення про відділ інкасації та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (п.9.5.5, п.9.5.8, п.9.5.19, п.9.5.22);

-Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, а також за незабезпечення виконання вимог Інструкції з охорони праці працівників відомчої служби перевезення цінностей та інкасації, затвердженої заступником голови правління АТ «Ощадбанк» від 05.01.2001 року, Інструкції з охорони праці для працівника підрозділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №10, затвердженої наказом начальника управління філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 23.01.2017 року №144 працівниками сектору інкасації та перевезення валютних цінностей №10 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей.

По другому питанню розслідування комісією було встановлено вживання інкасатором-водієм сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №5 (м.Краматорськ) відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_6 наркотичних речовин та психостимуляторів під час виконання посадових обов`язків, що було зазначено ним у власноруч складених поясненнях. Так, згідно пояснень ОСОБА_6 від 14.12.2017 року він вживав наркотичні засоби та токсичні речовини протягом 10-12 грудня 2017 року. Ці обставини підтверджуються також і довідкою №1216 від 14.12.2017 року. Згідно табелю обліку робочого часу за період з 01.12.2017 року тобто, з його власних слів під час прийому психостимуляторів та наркотичних речовин. Інформація щодо можливості вживання зазначеним вище працівником наркотичних речовин та психостимуляторів, а також причетності його до крадіжки майна була отримана Позивачем в середині листопада та нею не було прийнято жодної міри щодо перевірки цієї інформації: Підгорний не був направлений до медичного закладу для проходження алко-та нарко-тестів, про даний факт не було доведено керівництву.

За таких обставин, з огляду на все вищенаведене, комісія запропонувала начальнику філії оголосити позивачу догану або розглянути питання щодо відповідності позивача займаній посаді, та звільнити її з займаної посади за проступок, яким стало порушення вимог п.9.5.12, 9.5.19, 9.5.22 Положення про відділ інкасації та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», п.4.7 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601.

Наказом від 28.12.2018 року позивача було звільнено з роботи згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Щодо непогашеної догани, оголошеної згідно наказу №706-к від 08.12.2017 року зазначила, що згідно наказу №2764 від 09.11.2017 року було утворено комісію з проведення службового розслідування (предмет розслідування перевірка порядку обліку робочого часу працівників сектору інкасації №10 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 (м.Маріуполь) відділу інкасації за період з січня 2017 року по вересень 2017 року включено. Під час проведення службового розслідування були встановлені численні порушення порядку обліку робочого часу, невідповідність даних табелів обліку робочого часу фактичним виходам працівників сектору №10 на роботу. Згідно наказу №2959 від 08.12.2017 року щодо результатів службового розслідування було прийняте рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за чисельні та систематичні порушення вимог посадової інструкції Позивачем, а саме п.1.2, 2.1 , 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, вимог Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.02.2008 року №62 зі змінами та доповненнями, вимог Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління від 31.041.2008 року №28-1 зі змінами та доповненнями, а також зважаючи на невиконання вказівок та розпоряджень керівництва філії щодо необхідності приведення у відповідність табелів обліку робочого часу фактичним виходам працівників шляхом їх коригування, необхідності суворого дотримання вимог посадової інструкції в частині організації ефективного використання штатної чисельності працівників. Наказом №706-к від 08.12.2017 року було оголошено догану.

Представник відповідача, адвокат Павленко Л.М., у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.

Вислухав пояснення позивача та представників сторін, дослідивши у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 139 КЗпП України покладає на працівника обов`язок працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарним проступком є протиправне винне діяння особи, що може мати форму дії або бездіяльності.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій інструкції.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено ст.148-149 КЗпП України.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1)-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу №217-к від 01.03.2011 року була прийнята на посаду керуючого ТВБВ №10004/043 (1 типу) філії- Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з 01 березня 2011 року (т.1 а.с.96).

Наказом №51-к від 26.02.2015 року ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей РУ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 02.03.2015 року (т.1 а.с.98).

Наказом №114-к від 15.05.2016 року ОСОБА_1 була переведена на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 14.05.2016 року (а.с.99).

Як встановлено у судовому засіданні, діяльність начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей регламентується наступними нормативними документами:

-Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» №62 від 26.02.2008 року зі змінами та доповненнями (далі Положення №62) - втратило свою чинність з 27.07.2017 року.

-Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601 (далі Положення №601).

-Положення про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджене начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 04.11.2016 року, яке втратило чинність 28.09.2017 року у зв`язку із затвердженням нового положення.

-Положення про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджене начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затверджене 28.09.2017 року

-Посадова інструкція начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, затверджена начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 14.05.2016 року (далі Посадова інструкція від 14.05.2016 року), яка діяла до дати затвердження нової посадової інструкції;

-Посадова інструкція начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, затверджена начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 06.10.2017 року (далі Посадова інструкція від 06.10.2017 року).

Відповідно до п.1.3 Посадової інструкції від 14.05.2016 року та п.1.7 Посадової інструкції від 06.10.2017 року у своїй роботі начальник відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей керується чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України, статутом банку, його внутрішніми положеннями, положеннями про відділ інкасації, Положенням про порядок інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затв. Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 26.02.2008 року № 62 та Положенням про порядок інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затв. Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, наказами та розпорядженнями по Банку (т.1 а.с.105-108, 109-110).

Як вбачається з матеріалів справи, наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 12.07.2017 року №1625, виданого на підставі висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу №1343 від 12.06.2017 року, позивачу було доручено: взяти під особистий контроль приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передачі їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю (п.2 наказу); вказано на необхідність організації дієвого контролю за правильністю обліку робочого часу працівників відділу (п.6 Наказу); забезпечити ведення у секторах інкасації облікових форм (в т.ч. медичним оглядам) відповідно до вимог положення № 62 від 26.02.2008 року «Про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» (п.7 наказу). З наказом позивач була ознайомлена 12.07.2017 року, про що свідчить її підпис» (т.1 а.с.72).

Наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 16.06.2017 року №1406 було утворено комісію з проведення службового розслідування за фактами порушень співробітниками сектору ІК та ПВЦ №10 вимог Положення №62 від 26.02.2008 року «Про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» та встановлено строк проведення службового розслідування з 19.06.2017 року по 15.07.2017 року (т.1а.с.73).

Як вбачається з витягу з наказу №1666 від 17.07.2017 року «Щодо результатів службового розслідування», на підставі висновку службового розслідування від 14.07.2017 року, проведеного згідно з наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №1406 від 16.06.2017 року начальнику відділу інкасації та перевезення валютних цінностей (Гаспарян) наказано посилити контроль за дотриманням працівниками відділу своїх посадових обов`язків (т.1 а.с.74).

Наказом по філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 29.09.2017 року №2378 «Про утворення комісії з проведення службового розслідування» призначено службове розслідування для встановлення обставин, причин та наслідків фактів, викладених у акті перевірки окремих питань роботи філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та підпорядкованих установ від 29.09.2017 року щодо порядку складання, затвердження та надання графіків виходу на роботу працівників підрозділу інкасації та виконання наказів начальника управління. Строк проведення службового розслідування з 29.09.2017 по 27.10.2017 року (т.1 а.с.75).

Наказом від 30.10.2017 року №2656 «Щодо результатів службового розслідування», виданого на підставі висновку службового розслідування від 27.10.2017 року, вказано начальнику відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 на порушення вимог п.1.2 посадової інструкції в частині невиконання вимог п.2 наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №1625 від 12.07.2017 року «Щодо результатів службового розслідування» (п.1). Також начальнику відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 було доручено провести заходи щодо приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передати їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю до 10 листопада 2017 року. З наказом позивачка познайомлена 13 листопада 2017 року, тобто із запізненням (т.1 а.с.76).

Наказом начальника філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 09.11.2017 року №2764 було призначено службове розслідування щодо результатів перевірки відповідності табелів робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Встановлено термін з 09.11.2017 року по 08.12.2017 року (т.1 а.с.155).

Як вбачається з висновку службового розслідування від 07.12.2017 року, комісією було перевірено відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 (м.Маріуполь) відділу інкасації за період з січня 2017 року по вересень 2017 року включно.

В ході перевірки комісією було встановлено, що у секторі неефективно використовувалась штатна чисельність працівників; порушення Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого Постановою правління від 31.01.2008 року №28-1 при складанні відповідних табелів; не організовано належне виконання вимог порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк» з боку відповідальних осіб; має місце порушення вимог п.3.10, п.4.10, п.4.13 Положення №62, п.3.8, 3.10, 4.15 Положення 601 в частині здійснення відміток про проходження медичного огляду працівниками у відповідних журналах, отримання спорядження та документів перед виходом на маршрут; не виявлення численних порушень у роботі сектора №10 при проведенні перевірок за для реалізації свого обов`язку контролювати роботу секторів, свідчить про неналежне виконання покладених на начальника відділу інкасації обов`язків.

Також встановлено, що причиною вказаних порушень стала відсутність контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_13 за правильністю обліку робочого часу працівників відділу та ефективним використанням штатної чисельності працівників. Недостатність контролю з боку начальника відділу інкасації за роботою сектору №10 відділу інкасації в частині дотримання ними всіх вимог Положень №62 та №601. Невиконання вимог наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» начальником відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 в частині приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників.

Комісією запропоновано начальнику філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» притягнути начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за чисельні та систематичні порушення вимог посадової інструкції, а саме: п.1.2, 2.1, 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, вимог Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затв. постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.02.2008 р. №62 зі змінами та доповненнями, Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затв. постановою правління від 31.01.2008 року №28-1, а також зважаючи на невиконання вказівок керівництва філії щодо необхідності приведення у відповідність табелів обліку робочого часу фактичним виходам працівників шляхом їх коригування, необхідності суворого дотримання вимог посадової інструкції в частині організації ефективного використання штатної чисельності працівників (т.1 а.с.156-160).

Під час проведення перевірки позивач ОСОБА_1 надала письмові пояснення, які були враховані у висновку за наслідками перевірки. З висновками перевірки позивач ознайомлена 07.12.2017 року, про що свідчить її підпис.

Згідно наказу начальника філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №2959 від 08.12.2017р. «Щодо результатів службового розслідування» було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за вищевказані порушення вимог посадової інструкції та нормативно-правових актів Ощадбанку (т.1 а.с.162-164).

Наказом №706-к від 08.12.2017 року ОСОБА_14 було оголошено догану (т.1 а.с.100). З наказом про оголошення догани позивачку було ознайомлено під підпис 08.12.2017 року (т.1 а.с.100 зворотній бік).

З приводу оголошення догани позивач надала письмові пояснення начальнику філії, в яких зазначила, що згідно з вимогами «Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» для забезпечення належного контролю за діяльністю секторів інкасації керівником підрозділу інкасації РУ (або його заступником) проводиться вибіркова перевірки одного з секторів інкасації. Пояснила, що у секторі ІК та ПВЦ №10 м.Маріуполь у 2017 році практично щомісяця проводилися перевірки, але в останній раз вона проводила перевірку діяльності цього сектора 26 січня 2017 року, про що свідчать записи в журналі реєстрації результатів перевірок організації роботи підрозділів інкасації РУ (т.1 а.с.101).

Як вбачається з службової записки начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 від 15.12.2017 року, на виконання наказу №2959 від 08.12.2017 року «Щодо результатів службового розслідування» начальнику філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» була надана інформація щодо коригування табелів обліку використання робочого часу за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року фактичним виходам працівників сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №10 згідно з висновком службового розслідування (т.1 а.с.215).

Доводи позивача про те, що в її посадові обов`язки не входила перевірка та контроль за дотриманням порядку обліку робочого часу та правильністю ведення табелів обліку робочого часу, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до Посадової інструкції начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затвердженої 14.05.2016 року (яка була чинна у період, за який проводилась перевірка) начальник відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей виконає наступне обов`язки: виконує вказівки і доручення начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та його заступників; здійснює керівництво, організує, координує і контролює роботу відділу та секторів інкасації коштів та перевезення валютних цінностей; контролює правильність використання праці працівників відділу відповідно до задач, визначених посадовими інструкціями та рівнем їхньої підготовки; аналізує причини порушень трудової дисципліни, готує пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; проводить перевірку роботи секторів інкасації з питань організації роботи; контролює дотримання вимог правил охорони праці, пожежної безпеки та правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками відділу (п.1.2, 2.1, 2.13, 2.16, 2.20, 2.21 інструкції). Відповідно до п.4.1 посадової інструкції начальник відділу несе відповідальність невиконання або неналежне виконання покладених на підрозділ завдань і функцій відповідно до своїх посадових обов`язків (т.1 а.с.109-110). Тобто належна організація роботи у відділі та виконання вказівок керівництва філії є прямим обов`язком начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей. Проведеним службовим розслідуванням було встановлено систематичне невиконання начальником відділу інкасації вказівок керівництва філії та неналежна організація роботи у відділі інкасації.

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення строків притягнення її до дисциплінарної відповідальності, встановленого ст.148 КЗпП України, оскільки дисциплінарний проступок було виявлено 07.12.2017 року (відповідно до висновку службового розслідування), до дисциплінарної відповідальності позивача притягнуто наказом від 08.12.2017 року.

Суд бере до уваги, що наказом від №2656 від 30.10.2017 року позивачу було вказано на невиконання пункту 2 наказу №1625 від 12.07.2017 року щодо приведення у відповідність табелів обліку робочого часу за березень 2017 року, однак цим же наказом позивача було повторно зобов`язано привести табелі обліку робочого часу за березень 2017 року у відповідність з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передати їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю до 10 листопада 2017 року. Той факт, що позивач була ознайомлена з вказаним наказом лише 13.11.2017 року, не впливає на виявлене порушення, оскільки службове розслідування, яке було призначене наказом від 09.11.2017 року №2764, проводилось у термін з 09.11.2017 року до 07.12.2017 року, тобто позивач мала достатньо часу для того, щоб усунути порушення. Доказів того, що станом на 10.11.2017 року п.2 наказу №1625 від 12.07.2017 року був виконаний, позивачкою суду не надано. Крім того, позивачем не надано доказів відсутності інших порушень в організації роботи відділу інкасації, які були виявлені при проведенні службового розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що позивач порушила вимоги посадової інструкції та вчинила дисциплінарний проступок. Суд констатує, що при притягненні до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, роботодавцем були дотримані вимоги ст.147-149 КЗпП України, дисциплінарне стягнення накладено у межах строку, передбаченого ст.148 КЗпП України. При накладенні дисциплінарного стягнення були враховані пояснення позивача, а також усі обставини, які впливають на застосування дисциплінарного стягнення. Тому наказ №706-к від 08.12.2017 від 23.03.2017 року про оголошення позивачу догани є законним.

Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до Положення про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затвердженого начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 28.09.2017 року (т.1 а.с.60-64), відділ очолює начальник відділу інкасації та перевезення валютних цінностей (п.9.2). Згідно п.9.5 Положення про відділ начальник відділу зобов`язаний: здійснювати поточне керівництво відділом (п.п.9.5.1); організовувати контроль за роботою бригад інкасації на маршрутах (п.п.9.5.5); надавати методологічну допомогу секторам інкасації, що входять до складу Відділу, здійснювати в них тематичні перевірки з питань діяльності сектора інкасації, у тому числі порядку зберігання та використання вогнепальної зброї (п.9.5.8); проводити інструктажі з бригадами інкасації (п.9.5.11); проводити виявлення та усунення причин і умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї, тощо (п.9.5.12); аналізувати інформацію щодо криміногенної обстановки в регіоні та здійснювати попереджуючі та профілактичні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки роботи працівників відділу та схоронності цінностей, що перевозяться (п.9.5.17); своєчасно реагувати на випадки порушень працівниками відділу правил інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, трудової дисципліни, техніки безпеки праці (п.9.5.19); контролювати періодичність проходження працівниками відділу попередніх періодичних медичних, психіатричних і профілактичних наркологічних оглядів (п.9.5.20); контролювати та вимагати від працівників відділу чіткого виконання посадових обов`язків (п.9.5.22).

За невиконання або неналежне виконання покладених на відділ завдань і функцій відповідно до своїх посадових обов`язків, начальник відділу несе передбачену законодавством України відповідальність (п.10.1 Положення про відділ).

Відповідно до п.2.1 Посадової інструкції начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затвердженої начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 06.10.2017 року (т.1 а.с.105-108), в обов`язки начальника відділу входить: здійснювати керівництво відділом; здійснювати перевірки дотримання правил інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у підзвітних Секторах інкасації; проводити виявлення та усунення причин і умов, що можуть спричинити втрату працівниками підрозділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї тощо; ефективно використовувати штатну чисельність працівників відділу, наявний автотранспорт та контролювати економне використання матеріальних ресурсів, вимагати від підлеглих дбайливого ставлення до закріпленого за відділом майна; своєчасно і адекватно реагувати на випадки порушень працівниками відділу правил інкасації готівки та перевезення цінностей, трудової дисципліни, техніки безпеки праці; контролювати терміни проходження працівниками відділу обов`язкових попередніх та періодичних медичних, психіатричних і профілактичних наркологічних оглядів.

Відповідно до п.2.3 Посадової інструкції начальник відділу зобов`язаний знати та виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку Банку, за недодержання яких він несе особисту відповідальність; про всі надзвичайні випадки (грубі порушення правил інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, напад на працівників під час інкасації коштів та перевезення валютних цінностей) негайно повідомляти заступнику начальника управління філії.

Відповідно до п.4.1 Посадової інструкції начальник відділу несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків; недотримання положень інструкцій та інших розпорядчих документів банку; невиконання наказів, розпоряджень та інших доручень керівництва банку; недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до п.4.7 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601 для забезпечення належного контролю за діяльністю секторів інкасації здійснюються наступні заходи: керівником підрозділу інкасації РУ (або його заступником) проводиться вибіркова перевірка одного з секторі інкасації щодо:

-дій однієї з бригад інкасації цього сектора інкасації безпосередньо на маршруті стосовно дотримання правил інкасації коштів і перевезення цінностей та особистої безпеки;

-організації роботи цього сектора інкасації (складання облікових та звітних форм, експлуатації матеріально-технічного устаткування, використання вогнепальної зброї, дотримання трудового законодавства, тощо).

Як вбачається з розпорядження від 22.03.2017 року №243 «Про розподіл обов`язків між працівниками відділу ІК та ПВЦ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», в обов`язки начальника відділу ОСОБА_1 входять, зокрема, загальні питання керівництва відділом та секторами; рішення кадрових питань; проведення перевірок в секторах.

В обов`язки заступника начальника відділу Тарутіна О.В. входить кураторство секторами м.Велика Новосілка, м.Волноваха, м.Маріуполь; проведення перевірок в закріплених секторах; організація навчання персоналу закріплених секторів (т.1 а.с.212).

Судом встановлено, що на підставі інформації про встановлені факти системних порушень працівниками підрозділу інкасації філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», наданої департаментом безпеки АТ «Ощадбанк» листом №22/3/03-8299 від 08.12.2017 року (т.1 а.с. 83), наказом керівника управління АТ «Ощадбанк» від 08.12.2017 року №2962 створено комісію з проведення службового розслідування та встановлено термін проведення службового розслідування з 08 грудня 2017 року по 27 грудня 2017 року (т.1 а.с.165).

За наслідками проведеного службового розслідування складено висновок від 27.12.2017 року (т.2 а.с.21-39), з якого вбачається, що комісією було перевірено 2 питання:

1)факти системних порушень працівниками підрозділу інкасації філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» під час виконання службових обов`язків, а саме: вимог п.п.6.5, 20.6, 25.1 та 3.8 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601 та п.3.6 Інструкції з охорони праці працівників відомчої служби перевезення цінностей та інкасації, затвердженої заступником Голови Правління Банку від 05.01.2001 року;

2)з`ясування обставин щодо причетності водія-інкасатора сектору інкасації та перевезення валютних цінностей №5 відділу інкасації та перевезення валютних цінностей ОСОБА_6 до крадіжок майна співробітників підрозділу інкасації, вживання та зберігання наркотичних засобів.

По першому питанню комісією було встановлено, що працівниками департаменту безпеки банку була проведена раптова перевірка дій однієї з бригад інкасації на маршруті, під час якої були записані на носій відеоінформації численні порушення відповідними працівниками сектору №10 (м.Маріуполь) відділу інкасації (Вангельєв, Раітін) пунктів нормативних документів, в тому числі п.п.6.5, 20.6., 25.1 та 3.8 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601 (далі Положення №601), та п.3.6 Інструкції з охорони праці працівників відомчої служби перевезення цінностей та інкасації, затвердженої заступником Голови правління Банку від 05.01.2001 року.

При проведенні перевірки комісією було перевірено роботу бригад інкасації за 27.11.2017 року та за 29.11.2017 року та встановлено недбале ставлення до своїх обов`язків та порушення працівниками служби інкасації банку ОСОБА_15 та ОСОБА_9 вимог Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затв. Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, посадової інструкції та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок і правила інкасації коштів та перевезення валютних цінностей. Також комісією встановлено відсутність контролю з боку завідувача сектору інкасації №10 ОСОБА_16 , невиконання ним своїх посадових обов`язків, а також недостатність контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 за роботою секторів відділу інкасації в частині дотримання ними вимог Положення №601. Також комісія встановила, що ОСОБА_1 не виконує або виконує не належним чином посадові обов`язки, у тому числі п.2.1 Посадової інструкції, п.9.5.5, п.9.5.8, п.9.5.19, п.9.5.22 Положення про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

По другому питанню комісією було встановлено факт вживання працівником сектору інкасації №5 ОСОБА_6 наркотичних речовин та психостимуляторів під час виконання ним посадових обов`язків 10-12 грудня 2017 року, що підтверджується медичною довідкою КЛП «Міський наркологічний диспансер м.Краматорськ» від 14.12.2017 року(т.1 а.с.86), письмовими поясненнями ОСОБА_6 (т.1 а.с.90) та працівників банку.

Причинами виникнення вказаного порушення у висновку зазначено недбале ставлення начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 до власних обов`язків як керівника підрозділу, що виявилось у нехтуванні інформацією, отриманою від працівників правоохоронних служб, а також відсутності мір, направлених на усунення можливих порушень та запобігання настання небажаних наслідків таких порушень. Відсутність контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_14 за виконанням підлеглими правил внутрішнього трудового розпорядку та їх посадових обов`язків. Невиконання приписів нормативних актів (п.4.7 Положення №601) щодо необхідності негайного інформування керівника РУ про наявні проблемні питання або пропозиції, з метою підвищення внутрішнього контролю та для своєчасного реагування або сприяння у вирішенні нагальних питань.

Як вбачається з висновку службового розслідування, інформація про можливість вживання ОСОБА_6 наркотичних засобів отримана ОСОБА_1 в листопаді 2017 року від працівників поліції. Про цей факт не було доведено до відома керівництву філії. Позитивні результати наркологічного тесту ОСОБА_6 були отримані майже місяць потому - у грудні 2015 року. ОСОБА_6 для проведення тесту був знятий з маршруту. Тобто, якби за ініціативою керівництва філії, ОСОБА_6 не направили б у наркологію для проходження тесту, він вийшов би на маршрут з вогнепальною зброєю в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання наркотичних засобів та психостимуляторів, створюючи цим загрозу виникнення умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї, тощо.

Комісією з проведення службового розслідування по даному факту було встановлено невиконання начальником відділу інкасації ОСОБА_1 вимог п.9.5.12, 9.5.17, 9.5.20 Положення про відділ інкасації та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», п.4.7 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затв. постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, що виявилось у відсутності контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей за виконанням підлеглими працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку та їх посадових обов`язків, не проведенні роботи по виявленню та усуненню причин і умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї, тощо.

Під час проведення службового розслідування від позивача були відібрані пояснення, які були враховані при складанні висновку.

За результатами службового розслідування був виданий наказ №3104 від 27.12.2017 року, згідно якого начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» С.В. Якивчик було прийняте рішення про притягнення ОСОБА_17 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за чисельні та систематичні порушення нею вимог:

-Посадової інструкції (п.2.1);

-Положення про відділ інкасації та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (п.9.5.5, п.9.5.8, п.9.5.19, п.9.5.22);

-Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, а також за незабезпечення виконання вимог Інструкції з охорони праці працівників відомчої служби перевезення цінностей та інкасації, затвердженої заступником голови правління АТ «Ощадбанк» від 05.01.2001 року, Інструкції з охорони праці для працівника підрозділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №10, затвердженої наказом начальника управління філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 23.01.2017 року №144 працівниками сектору інкасації та перевезення валютних цінностей №10 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей.

Зазначеним наказом також було прийняте рішення про звільнення позивача з займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України за порушення вимог п.9.5.12, 9.5.19, 9.5.22 Положення про відділ інкасації та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», що виявилось у непроведенні роботи по виявленню та усуненню причин і умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів звязку, вогнепальної зброї тощо, зокрема, у не застосуванні заходів щодо доказу вживання водієм-інкасатором водієм-інкасатором сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №5 відділу інкасації коштів та перевезення цінностей ОСОБА_6 та вирішення питання щодо його відповідності займаній посаді, у відсутності реагування на випадки порушень працівниками відділу правил інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, трудової дисципліни, техніки безпеки праці, у відсутності контролю за чітким виконанням працівниками відділу посадових обов`язків; п.4.7 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, що виявилось у неповідомленні керівництва філії про наявні проблемні питання (інформація щодо вживання та зберігання ОСОБА_6 , наркотичних речовин, а також враховуючи наявність непогашеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани (наказ №706-к від 08.12.2017 року) та оголошення догани ОСОБА_1 27.12.2017 року (т.1 а.с.185). Позивач була ознайомлена із зазначеним наказом, про що свідчить її підпис.

Наказом від 27.12.2017 року №756-к позивачу було оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог нормативних актів АТ «Ощадбанк» на підставі висновку комісії з проведення службового розслідування від 27.12.2017 року, наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 27.12.2017 №3104 «Про заходи за результатами службового розслідування», пояснення ОСОБА_1 (т.1 а.с.102). Зазначений наказ позивачем не оспорюється.

Наказом від 28.12.2017 року №757-к ОСОБА_1 звільнена з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 28 грудня 2017 року у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗпП України. У наказі зазначені підстави: висновок комісії з проведення службового розслідування від 27.12.2017 року, наказ начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 27.12.2017 №3104 «Про заходи за результатами службового розслідування», пояснення ОСОБА_1 (т.1 а.с.104). Позивач була ознайомлена з наказом про звільнення 28.12.2017 року, про що свідчить її підпис.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що до її обов`язків не входить проведення перевірок у м.Маріуполь, оскільки це входить до обов`язків заступника начальника відділу ОСОБА_18 .

Як вбачається з розпорядження від 22.03.2017 року №243 «Про розподіл обов`язків між працівниками відділу ІК та ПВЦ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», в обов`язки начальника відділу ОСОБА_1 входять, зокрема, загальні питання керівництва відділом та секторами; рішення кадрових питань; проведення перевірок в секторах. (т.1 а.с.212). Таким чином, до обов`язків начальника відділу входить проведення перевірок в усіх без виключень секторах відділу.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що її було двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне і те ж порушення, оскільки як встановлено у судовому засіданні, висновком службового розслідування від 27.12.2017 року було встановлено два порушення, за кожне з яких застосовано окреме дисциплінарне стягнення.

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідачем порушено строк застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, встановлений ст.148 КЗпП України, оскільки факт виконання водіємінкасатором ОСОБА_6 своїх обов`язків у стані наркотичного сп`яніння був встановлений 14.12.2017 року, тобто після застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани наказом від 08.12.2017 року.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що згода на звільнення у профспілкового комітету не запитувалась, оскільки позивач не є членом профспілкової організації. Даний факт не заперечувався у судовому засіданні позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що, звільняючи позивача з роботи, відповідач зазначив, за які систематичні порушення та невиконання покладених на неї обов`язків власник розірвав з позивачем трудовий договір, а також послався на те, що згідно наказів №706-к від 08.12.2017 та від 27.12.2017 року № 756-к до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказ №756-к від 27.12.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення позивачем не оспорюється.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що дисциплінарні стягнення у вигляді догани та звільнення були застосовані відповідачем з дотриманням вимог ст.ст.148,149 КЗпП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 76-79, 81,133, 141, 259, 263-268, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського

міського суду О.Ю. Кравченко

Вважати встановленим зміст відновленої постанови Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в такій редакції:

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участю секретаря - Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №234/1020/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року, ухвалене в місті Краматорську Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (далі за текстом ПАТ «Державний Ощадний банк України») про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказувала, що з березня 2015 року працювала на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Наказом №706-к від 08 грудня 2017 року, який було видано на підставі висновків службового розслідування від 07 грудня 2017 року, їй було оголошено догану «за невиконання вказівок» керівництва про приведення у відповідність табелів обліку робочого часу фактичному виходу працівників». Вказує, що в її діях відсутнє порушення трудового договору та невиконання службових обов`язків, тобто ознаки дисциплінарного проступку, що виключає можливість притягнення її до дисциплінарної відповідальності і є підставою для визнання наказу №706 від 08 грудня 2017 року незаконним та його скасування.

Також вказувала, що на підставі висновку комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року, яка була утворена на підставі наказу по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 08 грудня 2017 року №2962 начальника філії від 27 грудня 2017 року №31045 «Про заходи за результатами службового розслідування» було видано Наказ від 27 грудня 2017 року №3104, її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Із зазначеним актом службового розслідування та наказами №2962, 3104 її не ознайомили, для ознайомлення були надані лише висновки від 27 грудня 2017 року. Службове розслідування проводилось за фактом виявленого порушення працівниками сектору №10 (інкасатором-водієм Вангельєвим та інкасатором Раітіним) вимог інструкції з охорони праці. У висновках службового розслідування не зазначено конкретних фактів щодо неї, є лише посилання на нібито численні та систематичні порушення нею вимог посадової інструкції, незабезпечення виконання вимог інструкції з охорони праці працівниками сектору №10, порушення п.7.2 положення про відділ.

Вважає, що зазначені в висновках службового розслідування пункти посадової інструкції не мають відношення до обставин, які визначені відповідачем як порушення трудової дисципліни. При цьому, посадова інструкція начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, яка була затверджена 06 жовтня 2017 року не містить пунктів 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, на які є посилання в висновках службового розслідування.

В своїх поясненнях щодо висновків службового розслідування вона зазначала, що виконувала обов`язки, покладені на неї посадовою інструкцією належним чином: регулярно проводились перевірки організації роботи секторів та бригад інкасації, про що є записи в журналах реєстрації, всі бригади отримують службовий інструктаж, завідувачем сектора інкасації №10 проводяться перевірки маршрутів інкасації, всі працівники сектору особисто ознайомлені з інструкціями з охорони праці, про що свідчать їх підписи. А щодо виявлених порушень окремими працівниками, які були належним чином ознайомлені з вимогами нормативних документів та їх знання були перевірені в результаті заліку на знання вимог нормативних документів, не є підставою стверджувати, що нею не виконуються посадові обов`язки.

В п.5 висновків від 27 грудня 2017 року є посилання на непогашене дисциплінарне стягнення (наказ №706 від 08.12.2017 року ) та зазначено, що у разі прийняття рішення щодо оголошення догани за фактами, виявленими в ході цього службового розслідування, запропоновано розглянути питання щодо відповідності займаної посади та можливості розірвання трудового договору на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Також зазначає, що відповідачем за одне і теж порушення, яке зафіксоване висновком службового розслідування від 27 грудня 2017 року двічі застосовано дисциплінарне стягнення: спочатку догана (наказ №756-к), а потім звільнення (наказ №757-к), що суперечить вимогам ч.2 ст.147 КЗпП України і не може бути підставою для застосування п.3 ст.40 КЗпП України.

Наказом від 28 грудня 2017 року №757-к її було звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 28 грудня 2017 року у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що її безпідставно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, просила визнати незаконним та скасувати Наказ 706-к від 08 грудня 2017 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати Наказ №757-к від 28 грудня 2017 року про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року по день ухвалення судом рішення; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту встановлених судом обставин, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у задоволенні вимог позовної заяви в частині скасування наказу №706-к від 08 грудня 2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді наказу суд першої інстанції порушив вимоги ст.147-1, 148, 149 КЗпП України, оскільки не встановив в чому конкретно виявилось порушення трудової дисципліни, за яке до неї було застосовано дисциплінарне стягнення та дату його вчинення. Не надав належної правової оцінки нормативним документам, якими керується відділ інкасації в своїй роботі.

Також вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки її поясненням щодо належного виконання нею своїх трудових обов`язків та відсутність в її діях дисциплінарного правопорушення, за яке її наказом 706-к від 08 грудня 2017 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: що її заступником відповідно до розподілу обов`язків між працівниками відділу, які затверджені розпорядженням №243 від 22 березня 2017 року, майже щомісяця проводились перевірки в секторі № НОМЕР_1 в м. Маріуполі.

Крім цього зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки порушенню у вигляді нездійснення нею контролю за веденням табелів обліку робочого часу та не перевірку їх достовірності, а також не врахував, що зазначені дії не входили до її посадових обов`язків.

Також, безпідставними є посилання суду першої інстанції на те, що нею не надано доказів відсутності інших порушень, які були виявлені в ході службового розслідування, оскільки матеріалами справи підтверджується, що у наказі №706-к від 08 грудня 2017 року та висновках службового розслідування відсутні посилання на конкретні обставини (факти), що свідчать про невиконання нею службових обов`язків і порушення трудової дисципліни, а також відсутні дані за який конкретно дисциплінарний проступок її притягнуто до відповідальності.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу №757-к від 28 грудня 2017 року про її звільнення, суд першої інстанції не врахував вимоги п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України та роз`яснення, які містяться у п.18, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та не встановив конкретних фактів допущеного нею невиконання трудових обов`язків, коли вони мали місце, не зазначив які саме проступки нею вчинені після застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної правової оцінки тому, що висновки комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року не містять конкретних фактів порушення нею трудової дисципліни, безпідставно звинувачують її у відсутності контролю за виконанням підлеглими своїх посадових обов`язків, не проведенні роботи по усуненню причин та умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї.

Суд не надав належної правової оцінки тому, що згідно п.1 наказу №1666 від 17 липня 2017 року, який було видано на підставі висновку службового розслідування від 14 липня 2017 року, їй дійсно було вказано на необхідність посилення контролю за дотриманням всіма працівниками відділу своїх посадових обов`язків, а не конкретними особами. Вказівок щодо посилення контролю або безпосередньої перевірки дій працівників сектору №10 у м. Маріуполі Вангельєва та Раітіна їй надано не було.

Також, суд не надав оцінки тому, що проведення перевірок відповідно до розподілу обов`язків між працівниками відділу, затверджені розпорядженням №243 від 22 березня 2017 року, проведення таких перевірок в секторі 10 м. Маріуполя було покладено не на неї, а на її заступника заступника начальника відділу і перевірки проводив саме він. Крім цього, відповідні перевірки проводились майже щомісяця, а тому висновки комісії про порушення нею пунктів Посадової інструкції та Положення №601 є безпідставними.

Крім цього, суд не врахував та не надав належну оцінку тому, що не знайшло своє підтвердження порушення у вигляді невиконання нею п.4.7. Положення №601 щодо необхідності негайного інформування керівника про порушення дисципліни працівниками (виявлення вживання працівниками наркотичних засобів).

Суд не звернув уваги, що наказом №756 від 27 грудня 2017 року їй було оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків та порушення вимог нормативних актів Ощадбанку, що свідчить про те, що до неї двічі було застосовано дисциплінарне стягнення за одне і теж порушення: спочатку догана потім звільнення, що є порушенням ч.2 ст. 147 КЗпП України.

Також, суд дійшов невірного висновку, що мали місце два дисциплінарних проступки, адже матеріали справи не містять доказів того, що після накладення дисциплінарного стягнення наказом №706-к від 08 грудня 2017 року нею до 28 грудня 2017 року було скоєно інше порушення трудової дисципліни. Крім того, накази №757 та №756 містять ідентичні підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Крім цього, поза увагою суду залишилось те, що наказ №757 від 28 грудня 2017 року про її звільнення не містить обґрунтування про вчинення нею дисциплінарного проступку після застосування до неї дисциплінарних стягнень у вигляді догани, тобто після 08 грудня 2017 року та 26 грудня 2017 року, що є необхідною підставою для звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Також, вказує, що суд необґрунтовано відмовив їй у задоволенні клопотання про витребування доказів на підтвердження підвищення заробітної плати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Державний ощадний банк України» Павленко Л.М. вказує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що підлягає відхиленню. Також зазначає, що судом першої інстанції було вірно застосовано до виниклих правовідносин норми матеріального права та дотримано норми процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» Павленко Л.М. та ОСОБА_3 , посилаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просили її залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 на підставі наказу №247-к від 01 березня 2011 року прийнята на посаду керуючого ТВБВ №10004/043 (1 типу) філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з 01 березня 2011 року. (т.1 а.с.96)

Наказом №51-к від 26 лютого 2015 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей РУ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 02.03.2015 року. (т.1 а.с.98)

Наказом №114-к від 13 травня 2016 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 14 травня 2016 року. (т.І а.с.99)

Відповідно до матеріалів справи діяльність начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей до 27 липня 2017 року регламентувалась Положенням про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» №62 від 26 лютого 2008 року зі змінами та доповненнями (далі Положення №62) - втратило свою чинність з 27 липня 2017 року.

Також судом встановлено, що у своїй діяльності начальник відділу інкасації керується Положенням про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 липня 2017 року №601 (далі за текстом Положення №601); Положенням про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджене начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 04 листопада 2016 року, яке втратило чинність 28 вересня 2017 року у зв`язку із затвердженням нового положення; Положенням про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджене начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затверджене 28 вересня 2017 року.

Крім цього, діяльність начальника відділу інкасації регулюється Посадовою інструкцією начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, затверджена начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 14 травня 2016 року (далі за текстом Посадова інструкція від 14 травня 2016 року), яка діяла до дати затвердження нової посадової інструкції та Посадовою інструкцією начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, затверджена начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 06 жовтня 2017 року (далі за текстом Посадова інструкція від 06 жовтня 2017 року).

Пунктом 1.3 Посадової інструкції від 14 травня 2016 року та пунктом 1.7 Посадової інструкції від 06 жовтня 2017 року визначено, що у своїй роботі начальник відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей керується чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України, статутом банку, його внутрішніми положеннями, положеннями про відділ інкасації, Положенням про порядок інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженим Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 26 лютого 2008 року № 62 та Положенням про порядок інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженим Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 липня 2017 року №601, наказами та розпорядженнями по Банку. (т.1 а.с.105-108, 109-110)

Наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 12 липня 2017 року №1625, виданого на підставі висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу №1343 від 12 червня 2017 року, ОСОБА_1 доручено: взяти під особистий контроль приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передачі їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю (п.2 наказу); вказано на необхідність організації дієвого контролю за правильністю обліку робочого часу працівників відділу (п.6 Наказу); забезпечити ведення у секторах інкасації облікових форм (в т.ч. медичним оглядам) відповідно до вимог положення № 62 від 26 лютого 2008 року «Про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» (п.7 наказу). З наказом позивач була ознайомлена 12 липня 2017 року. (т.1 а.с.72)

Наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 16 червня 2017 року №1406 утворено комісію з проведення службового розслідування за фактами порушень співробітниками сектору ІК та ПВЦ №10 вимог Положення №62 від 26 лютого 2008 року «Про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» та встановлено строк проведення службового розслідування з 19 червня 2017 року по 15 липня 2017 року. (т.1а.с.73)

Також судом встановлено, що згідно витягу з наказу №1666 від 17 липня 2017 року «Щодо результатів службового розслідування», на підставі висновку службового розслідування від 14 липня 2017 року, начальнику відділу інкасації та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 наказано посилити контроль за дотриманням працівниками відділу своїх посадових обов`язків. (т.1 а.с.74)

Наказом по філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 29 вересня 2017 року №2378 «Про утворення комісії з проведення службового розслідування» призначено службове розслідування для встановлення обставин, причин та наслідків фактів, викладених у акті перевірки окремих питань роботи філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та підпорядкованих установ від 29 вересня 2017 року щодо порядку складання, затвердження та надання графіків виходу на роботу працівників підрозділу інкасації та виконання наказів начальника управління. Строк проведення службового розслідування з 29 вересня 2017 по 27 жовтня 2017 року. (т.1 а.с.75)

Наказом від 30 жовтня 2017 року №2656 «Щодо результатів службового розслідування», виданого на підставі висновку службового розслідування від 27 жовтня 2017 року (т.І а.с.76)

- у п. 1 вказано начальнику відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 на порушення вимог п.1.2 посадової інструкції в частині невиконання вимог п.2 наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №1625 від 12.07.2017 року «Щодо результатів службового розслідування» (п.1).

- у п.2 ОСОБА_1 доручено провести заходи щодо приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передати їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю до 10 листопада 2017 року;

- у п.4 наказано ОСОБА_1 забезпечити персональний контроль на постійній основі за складення табелів обліку робочого часу по відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей та своєчасне внесення змін у разі необхідності;

- у п.5 ОСОБА_1 зобов`язано як начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей під час проведення перевірок секторів інкасації коштів та перевезення валютних цінностей виявляти проблемні питання або пропозиції та своєчасно інформувати про це начальника управління

- у п.6 вказано ОСОБА_1 на порушення вимог п.4.3. Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління Банку від 31 січня 2008 року №28-1;

Також, зазначеним наказом до ОСОБА_1 застосовано заходи матеріального впливу.

З наказом позивача ознайомлено 13 листопада 2017 року. (т.1 а.с.76 зворотна сторінка)

Наказом начальника філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 09 листопада 2017 року №2764 призначено службове розслідування щодо результатів перевірки відповідності табелів робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Встановлено термін з 09 листопада 2017 року по 08 грудня 2017 року. (т.1 а.с.155)

Згідно висновку службового розслідування від 07 грудня 2017 року, комісією було перевірено відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 (м. Маріуполь) відділу інкасації за період з січня 2017 року по вересень 2017 року включно.

В ході перевірки комісією встановлено:

- неефективне використання у секторі штатної чисельності працівників;

- порушення Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого Постановою правління від 31 січня 2008 року №28-1 при складанні відповідних табелів;

- не організовано належне виконання вимог порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк» з боку відповідальних осіб;

- порушення вимог п.3.10, п.4.10, п.4.13 Положення №62, п.3.8, 3.10, 4.15 Положення 601 в частині здійснення відміток про проходження медичного огляду працівниками у відповідних журналах, отримання спорядження та документів перед виходом на маршрут;

- не виявлення численних порушень у роботі сектора №10 при проведенні перевірок за для реалізації свого обов`язку контролювати роботу секторів, свідчить про неналежне виконання покладених на начальника відділу інкасації обов`язків.

Висновком встановлено, що причиною вказаних порушень стала відсутність контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_13 за правильністю обліку робочого часу працівників відділу та ефективним використанням штатної чисельності працівників. Недостатність контролю з боку начальника відділу інкасації за роботою сектору №10 відділу інкасації в частині дотримання ними всіх вимог Положень №62 та №601. Невиконання вимог наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» начальником відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 в частині приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників.

Також судом встановлено, що згідно висновку, комісією запропоновано начальнику філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» притягнути начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за чисельні та систематичні порушення вимог посадової інструкції, а саме: п.1.2, 2.1, 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, вимог Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 лютого 2008 року №62 зі змінами та доповненнями, Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 липня 2017 року №601, Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління від 31 січня 2008 року №28-1, а також зважаючи на невиконання вказівок керівництва філії щодо необхідності приведення у відповідність табелів обліку робочого часу фактичним виходам працівників шляхом їх коригування, необхідності суворого дотримання вимог посадової інструкції в частині організації ефективного використання штатної чисельності працівників. (т.1 а.с.156-160)

Під час проведення перевірки позивач ОСОБА_1 надала письмові пояснення, які були враховані у висновку за наслідками перевірки. З висновками перевірки позивач ознайомлена 07 грудня 2017 року. (т.1 а.с.160)

Наказом начальника філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №2959 від 08 грудня 2017 року «Щодо результатів службового розслідування» прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за вищевказані порушення вимог посадової інструкції та нормативно-правових актів «Ощадбанку». (т.1 а.с.162-164)

Наказом №706-к від 08 грудня 2017 року ОСОБА_14 оголошено догану (т.1 а.с.100)

З наказом про оголошення догани позивачку було ознайомлено під підпис 08.12.2017 року. (т.1 а.с.100 зворотній бік)

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 з приводу оголошення догани, остання зазначила, що згідно з вимогами «Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» для забезпечення належного контролю за діяльністю секторів інкасації керівником підрозділу інкасації РУ (або його заступником) проводиться вибіркова перевірки одного з секторів інкасації. Пояснила, що у секторі ІК та ПВЦ №10 м. Маріуполь у 2017 році практично щомісяця проводилися перевірки, але в останній раз вона проводила перевірку діяльності цього сектора 26 січня 2017 року, про що свідчать записи в журналі реєстрації результатів перевірок організації роботи підрозділів інкасації РУ. (т.1 а.с.101)

Згідно службової записки начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 від 15 грудня 2017 року, на виконання наказу №2959 від 08 грудня 2017 року «Щодо результатів службового розслідування» начальнику філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» була надана інформація щодо коригування табелів обліку використання робочого часу за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року фактичним виходам працівників сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №10 згідно з висновком службового розслідування. (т.1 а.с.215)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування наказу №706-к від 08 грудня 2017 року, яким ОСОБА_14 оголошено догану, суд першої інстанції виходив з того, що знайшло своє підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог посадової інструкції та вчинення дисциплінарного проступку. Також, суд виходив з того, що встановив, що при притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді догани, роботодавцем були дотримані вимоги ст.147-149 КЗпП України, дисциплінарне стягнення накладено у межах строку, передбаченого ст.148 КЗпП України. При накладенні дисциплінарного стягнення були враховані пояснення ОСОБА_1 , а також усі обставини, які впливають на застосування дисциплінарного стягнення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають наявним у матеріалах справи письмовим доказам та нормам матеріального закону за наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі наказу №114-к від 13 травня 2016 року працює на підприємстві відповідача на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 14 травня 2016 року. (т.І а.с.99)

У своїй діяльності ОСОБА_1 керується Положенням про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» №62 від 26 лютого 2008 року зі змінами та доповненнями (далі за текстом Положення №62) - втратило свою чинність з 27 липня 2017 року, Положенням про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 липня 2017 року №601 (далі за текстом Положення №601), Положенням про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджене начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 04 листопада 2016 року, яке втратило чинність 28 вересня 2017 року у зв`язку із затвердженням нового положення; Положенням про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджене начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затверджене 28 вересня 2017 року та Посадовою інструкцією начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, затверджена начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 14 травня 2016 року (далі за текстом Посадова інструкція від 14 травня 2016 року), яка діяла до дати затвердження нової посадової інструкції та Посадовою інструкцією начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, затверджена начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 06 жовтня 2017 року (далі за текстом Посадова інструкція від 06 жовтня 2017 року).

Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Так, пунктом 1.3 Посадової інструкції від 14 травня 2016 року та пунктом 1.7 Посадової інструкції від 06 жовтня 2017 року передбачено, що у своїй роботі начальник відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей керується чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України, статутом банку, його внутрішніми положеннями, положеннями про відділ інкасації, Положенням про порядок інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженим Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 26.02.2008 року № 62 та Положенням про порядок інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженим Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.07.2017 року №601, наказами та розпорядженнями по Банку. (т.1 а.с.105-108, 109-110)

Наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 12 липня 2017 року №1625, виданого на підставі висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу №1343 від 12 червня 2017 року, ОСОБА_1 доручено: взяти під особистий контроль приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передачі їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю (п.2 наказу); вказано на необхідність організації дієвого контролю за правильністю обліку робочого часу працівників відділу (п.6 Наказу); забезпечити ведення у секторах інкасації облікових форм (в т.ч. медичним оглядам) відповідно до вимог положення № 62 від 26 лютого 2008 року «Про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» (п.7 наказу).

З наказом позивач ознайомлена 12 липня 2017 року. (т.1 а.с.72)

Статтею 147 КЗпП України визначено що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 147 1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Згідно вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У відповідності до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 16 червня 2017 року №1406 утворено комісію з проведення службового розслідування за фактами порушень співробітниками сектору ІК та ПВЦ №10 вимог Положення №62 від 26 лютого 2008 року «Про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» та встановлено строк проведення службового розслідування з 19 червня 2017 року по 15 липня 2017 року. (т.1а.с.73)

Наказом №1666 від 17 липня 2017 року «Щодо результатів службового розслідування», на підставі висновку службового розслідування від 14 липня 2017 року, начальнику відділу інкасації та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 наказано посилити контроль за дотриманням працівниками відділу своїх посадових обов`язків. (т.1 а.с.74)

Наказом по філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 29 вересня 2017 року №2378 «Про утворення комісії з проведення службового розслідування» призначено службове розслідування для встановлення обставин, причин та наслідків фактів, викладених у акті перевірки окремих питань роботи філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та підпорядкованих установ від 29 вересня 2017 року щодо порядку складання, затвердження та надання графіків виходу на роботу працівників підрозділу інкасації та виконання наказів начальника управління. Строк проведення службового розслідування з 29 вересня 2017 по 27 жовтня 2017 року. (т.1 а.с.75)

Наказом від 30 жовтня 2017 року №2656 «Щодо результатів службового розслідування», виданого на підставі висновку службового розслідування від 27 жовтня 2017 року встановлено порушення ОСОБА_1 п.2, наказано позивачу забезпечити персональний контроль на постійній основі за складення табелів обліку робочого часу по відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей та своєчасне внесення змін у разі необхідності, доручено провести заходи щодо приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передати їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю до 10 листопада 2017 року зобов`язано як начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей під час проведення перевірок секторів інкасації коштів та перевезення валютних цінностей виявляти проблемні питання або пропозиції та своєчасно інформувати про це начальника управління, вказано ОСОБА_1 на порушення вимог п.4.3. Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління Банку від 31 січня 2008 року №28-1.

Також, зазначеним наказом до ОСОБА_1 застосовано заходи матеріального впливу.

З наказом позивача ознайомлено 13 листопада 2017 року.

Наказом начальника філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 09 листопада 2017 року №2764 призначено службове розслідування щодо результатів перевірки відповідності табелів робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Встановлено термін з 09 листопада 2017 року по 08 грудня 2017 року. (т.1 а.с.155)

Висновком службового розслідування від 07 грудня 2017 року встановлено не відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 (м. Маріуполь) відділу інкасації за період з січня 2017 року по вересень 2017 року включно, яке також полягає у неефективному використанні начальником відділу інкасації ОСОБА_1 у секторі штатної чисельності працівників, порушенні позивачем Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого Постановою правління від 31 січня 2008 року №28-1 при складанні відповідних табелів; не організації належного виконання вимог порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк» з боку відповідальних осіб; а також порушення вимог п.3.10, п.4.10, п.4.13 Положення №62, п.3.8, 3.10, 4.15 Положення 601, якими регулюються питання здійснення відміток про проходження медичного огляду працівниками у відповідних журналах, отримання спорядження та документів перед виходом на маршрут; відсутність контролю роботи секторів.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 з приводу оголошення догани, остання зазначила, що згідно з вимогами «Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» для забезпечення належного контролю за діяльністю секторів інкасації керівником підрозділу інкасації РУ (або його заступником) проводиться вибіркова перевірки одного з секторів інкасації. Пояснила, що у секторі ІК та ПВЦ №10 м. Маріуполь у 2017 році практично щомісяця проводилися перевірки, але в останній раз вона проводила перевірку діяльності цього сектора 26 січня 2017 року, про що свідчать записи в журналі реєстрації результатів перевірок організації роботи підрозділів інкасації РУ. (т.1 а.с.101)

Пунктами 9.5.15, 9.5.16 Положення про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» визначено обов`язок начальнику відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії організовувати та контролювати складання графіків роботи (змінності) працівників секторів, що входять до складу Відділу, та графіків відпусток усіх працівників. Узагальнювати та контролювати дані табельного обліку робочого часу працівників Відділу, в тому числі, працівників секторів, що входять до складу Відділу, з використанням відповідного програмного забезпечення.

Зі змісту описової частини висновку службового розслідування від 07 грудня 2017 року вбачається, що згідно п.4.19 Положення №601 ведення табельного обліку робочого часу працівників підрозділів інкасації здійснюється з використанням WEB-додатка «Парус-Табельний облік» програмного забезпечення «Корпорація «Парус-Україна» в два етапи: керівником сектора інкасації, узагальнення даних по всіх секторах інкасації керівником (заступником) підрозділу інкасації РУ.

Наявність електронної форми ведення табельного обліку спростовує твердження позивача про неможливість здійснення контролю за веденням табельного обліку робочого часу працівників через їх розташування по свій області та відсутність фізичної можливості здійснювати такий контроль. (а.с. 157)

Отже доводи позивача про фізичну неможливість здійснення контролю за табелями обліку робочого часу працівників через те, що вони ведуться у секторах, які розташовані на відстані від її робочого місця, спростовуються наведеними вище даними щодо наявності електронної форми ведення табельного обліку.

Згідно висновку, комісією запропоновано начальнику філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» притягнути начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за чисельні та систематичні порушення вимог посадової інструкції, а саме: п.1.2, 2.1, 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, вимог Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 лютого 2008 року №62 зі змінами та доповненнями, Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 липня 2017 року №601, Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління від 31 січня 2008 року №28-1, а також зважаючи на невиконання вказівок керівництва філії щодо необхідності приведення у відповідність табелів обліку робочого часу фактичним виходам працівників шляхом їх коригування, необхідності суворого дотримання вимог посадової інструкції в частині організації ефективного використання штатної чисельності працівників. (т.1 а.с.156-160)

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що причиною вказаних порушень стала відсутність контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_13 за правильністю обліку робочого часу працівників відділу та ефективним використанням штатної чисельності працівників. Недостатність контролю з боку начальника відділу інкасації за роботою сектору №10 відділу інкасації в частині дотримання ними всіх вимог Положень №62 та №601. Невиконання вимог наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» начальником відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 в частині приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників.

Саме за вказані порушення Наказом начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» №2959 від 08 грудня 2017 року «Щодо результатів службового розслідування» прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за вищевказані порушення вимог посадової інструкції та нормативно-правових актів «Ощадбанку». (т.1 а.с.162-164)

Наказом №706-к від 08 грудня 2017 року ОСОБА_14 оголошено догану. (т.1 а.с.100)

З наказом про оголошення догани позивачку ознайомлено під підпис 08 грудня 2017 року та відібрано письмові пояснення.

Крім цього не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги щодо порушення строків притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, встановленого ст.148 КЗпП України, оскільки дисциплінарний проступок було виявлено 07 грудня 2017 року, а до дисциплінарної відповідальності позивача притягнуто наказом від 08 грудня 2017 року, оскільки наказом від 30 жовтня 2017 року №2656 ОСОБА_1 було повторно зобов`язано привести табелі обліку робочого часу за березень 2017 року у відповідність з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передати їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю до 10 листопада 2017 року.

При цьому, ознайомлення позивача із вказаним наказом 13 листопада 2017 року, як вірно дійшов висновку суд першої інстанції, не впливає на виявлене порушення, оскільки службове розслідування, яке було призначене наказом від 09 листопада2017 року №2764, проводилось у строки з 09 листопада 2017 року до 07 грудня 2017 року, тобто позивач мала достатньо часу для того, щоб усунути порушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст.147-1, 148, 149 КЗпП України щодо неповного з`ясування обставин справи та не надання судом належної оцінки наявним у матеріалах справи письмовим доказам та її поясненням, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у матеріалах справи та дослідженими судом письмовими доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування наказу №757-к від 28 грудня 2017 року про звільнення позивача колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Встановлено, що наказом від 27 грудня 2017 року №756-к ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог нормативних актів АТ «Ощадбанк» на підставі висновку комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року, наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 27 грудня 2017 №3104 «Про заходи за результатами службового розслідування», пояснення ОСОБА_1 (т.1 а.с.102)

Із зазначеним наказом позивач ознайомлена, надала письмові пояснення та не оспорює його.

Крім цього, на підставі наказу №757-к від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», 28 грудня 2017 року, у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно п.3 ст. 40 КЗпП України. Підстави: висновок комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року, пояснення ОСОБА_1 (т.І а.с.4)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу №757-к від 28 грудня 2017 року про її звільнення, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарні стягнення у вигляді догани та звільнення були застосовані відповідачем з дотриманням вимог ст.ст.148,149 КЗпП України, звільняючи позивача з роботи, відповідач зазначив, за які систематичні порушення та невиконання покладених на неї обов`язків власник розірвав з позивачем трудовий договір, а також послався на те, що згідно наказів №706-к від 08 грудня 2017 та від 27 грудня 2017 року № 756-к до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказ №756-к від 27 грудня 2017 року про накладення дисциплінарного стягнення позивачем не оспорюється.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції за таких підстав.

Пунктом 3 статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Положенням про відділ інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затвердженого начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 28 вересня 2017 року (т.1 а.с.60-64), відділ очолює начальник відділу інкасації та перевезення валютних цінностей (п.9.2). Згідно п.9.5 Положення про відділ начальник відділу зобов`язаний: здійснювати поточне керівництво відділом (п.п.9.5.1); організовувати контроль за роботою бригад інкасації на маршрутах (п.п.9.5.5); надавати методологічну допомогу секторам інкасації, що входять до складу Відділу, здійснювати в них тематичні перевірки з питань діяльності сектора інкасації, у тому числі порядку зберігання та використання вогнепальної зброї (п.9.5.8); проводити інструктажі з бригадами інкасації (п.9.5.11); проводити виявлення та усунення причин і умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї, тощо (п.9.5.12); аналізувати інформацію щодо криміногенної обстановки в регіоні та здійснювати попереджуючі та профілактичні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки роботи працівників відділу та схоронності цінностей, що перевозяться (п.9.5.17); своєчасно реагувати на випадки порушень працівниками відділу правил інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, трудової дисципліни, техніки безпеки праці (п.9.5.19); контролювати періодичність проходження працівниками відділу попередніх періодичних медичних, психіатричних і профілактичних наркологічних оглядів (п.9.5.20); контролювати та вимагати від працівників відділу чіткого виконання посадових обов`язків (п.9.5.22).

За невиконання або неналежне виконання покладених на відділ завдань і функцій відповідно до своїх посадових обов`язків, начальник відділу несе передбачену законодавством України відповідальність (п.10.1 Положення про відділ).

Відповідно до п.2.1 Посадової інструкції начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», затвердженої начальником філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 06.10.2017 року (т.1 а.с.105-108), в обов`язки начальника відділу входить: здійснювати керівництво відділом; здійснювати перевірки дотримання правил інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у підзвітних Секторах інкасації; проводити виявлення та усунення причин і умов, що можуть спричинити втрату працівниками підрозділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї тощо; ефективно використовувати штатну чисельність працівників відділу, наявний автотранспорт та контролювати економне використання матеріальних ресурсів, вимагати від підлеглих дбайливого ставлення до закріпленого за відділом майна; своєчасно і адекватно реагувати на випадки порушень працівниками відділу правил інкасації готівки та перевезення цінностей, трудової дисципліни, техніки безпеки праці; контролювати терміни проходження працівниками відділу обов`язкових попередніх та періодичних медичних, психіатричних і профілактичних наркологічних оглядів.

Відповідно до п.2.3 Посадової інструкції начальник відділу зобов`язаний знати та виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку Банку, за недодержання яких він несе особисту відповідальність; про всі надзвичайні випадки (грубі порушення правил інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, напад на працівників під час інкасації коштів та перевезення валютних цінностей) негайно повідомляти заступнику начальника управління філії.

Відповідно до п.4.1 Посадової інструкції начальник відділу несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків; недотримання положень інструкцій та інших розпорядчих документів банку; невиконання наказів, розпоряджень та інших доручень керівництва банку; недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Висновком з проведення службового розслідування в період з 08 грудня 2017 року по 27 грудня 2017 року, яке було проведено на підставі інформації про встановлені факти системних порушень працівниками підрозділу інкасації філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», наданої департаментом безпеки АТ «Ощадбанк» листом №22/3/03-8299 від 08 грудня 2017 року, встановлено невиконання начальником відділу інкасації ОСОБА_1 вимог п.9.5.12, 9.5.17, 9.5.20 Положення про відділ інкасації та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», п.4.7 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 липня 2017 року №601, що виявилось у відсутності контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей за виконанням підлеглими працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку та їх посадових обов`язків, не проведенні роботи по виявленню та усуненню причин і умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї, тощо.

Згідно із висновками, порушення, за які на підставі наказу №756-к від 27 грудня 2017 року було застосовано до ОСОБА_1 заходи дисциплінарного впливу у вигляді догани, вбачається, що вказані порушення полягають у відсутності контролю за роботою бригад інкасації на маршрутах та інші (наведені вище) щодо виявлення порушень інкасаторами ОСОБА_12 , ОСОБА_9 (т.1 а.с. 166-184).

Наказ №756-к від 27 грудня 2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани позивачем не оспорюється.

Також із висновку убачається, що комісією з проведення службового розслідування встановлено недбале ставлення начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 до власних обов`язків як керівника підрозділу, що виявилось у нехтуванні інформацією, отриманою від працівників правоохоронних органів, а також у відсутності мір, направлених на усунення можливих порушень та запобігання настання небажаних наслідків таких порушень у вигляді неповідомлення про надходження інформації стосовно підстав вважати про вживання водієм-інкасатором ОСОБА_6 наркотичних засобів (п.4.7. Положення 601) щодо необхідності негайного інформування керівника РУ про наявні проблемні питання або пропозиції, з метою підвищення внутрішнього контролю та для своєчасного реагування або сприяння у вирішенні нагальних питань.

Вказане порушення стало підставою для винесення Наказу №757-к від 28 грудня 2017 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної правової оцінки тому, що висновки комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року не містять конкретних фактів порушення нею трудової дисципліни, безпідставно звинувачують її у відсутності контролю за виконанням підлеглими своїх посадових обов`язків, не проведенні роботи по усуненню причин та умов, що можуть спричинити втрату працівниками відділу матеріальних цінностей, засобів зв`язку, вогнепальної зброї, а також, що не знайшло своє підтвердження порушення нею п.4.7. Положення №601 щодо необхідності негайного інформування керівника про порушення дисципліни працівниками (виявлення вживання працівниками наркотичних засобів), а також що до позивача двічі було застосовано дисциплінарне стягнення за одне і теж порушення: спочатку догана потім звільнення, що є порушенням ч.2 ст. 147 КЗпП України, спростовуються дослідженими судом письмовими доказами, в тому числі, висновком службового розслідування від 27 грудня 2017 року, яким встановлено два порушення, за кожне з яких, застосовано окреме дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани та звільнення, не знайшли свого підтвердження. Висновки суду в цій частині відповідають зазначеними вище встановленими обставинами, якім судом першої інстанції надано оцінку із дотриманням норм процесуального закону.

Крім цього, згідно з розпорядженням від 22 березня 2017 року №243 «Про розподіл обов`язків між працівниками відділу ІК та ПВЦ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», в обов`язки начальника відділу Гаспарян Д.Т. входять, зокрема, загальні питання керівництва відділом та секторами; рішення кадрових питань; проведення перевірок в секторах. (т.1 а.с.212)

Зазначене розпорядження було предметом дослідження у суді першої інстанції, йому надано відповідну оцінку.

Отже, доводи апеляційної скарги що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що проведення перевірок відповідно до розподілу обов`язків між працівниками відділу, затверджені розпорядженням №243 від 22 березня 2017 року, проведення таких перевірок в секторі 10 м. Маріуполя було покладено не на неї, а на її заступника заступника начальника відділу і перевірки проводив саме він, не знайшли свого підтвердження.

Докази на підтвердження проведення таких перевірок в секторі 10 м. Маріуполя в матеріалах справи відсутні.

Також є необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідачем порушено строк застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, встановлений ст.148 КЗпП України, оскільки факт виконання водієм-інкасатором ОСОБА_6 своїх обов`язків у стані наркотичного сп`яніння був встановлений 14 грудня 2017 року, тобто після застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани наказом від 08 грудня 2017 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дотримуючись норм матеріального права, а також, вимогам статті 264 ЦПК України, належним чином перевірив чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, встановив яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, вмотивував свій висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, дав оцінку обставинам справи та поясненням сторін у їх сукупності.

Враховуючи викладене та юридичну природу спірних правовідносин, під час вирішення питання, суд повно встановив всі обставини, якими обґрунтовувались вимоги й заперечення сторін.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і зробив вірний правовий висновок. Рішення ухвалене з дотриманням судом норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Донецький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 17 грудня 2018 року.

Головуючий

Вважати встановленим зміст відновленої постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27 січня 2021 року в такій редакції:

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Київ

справа № 234/1020/18-ц

провадження № 61-2253св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року в складі судді Кравченко О. Ю. та постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в складі колегії суддів: Корчистої О. І., Дундар І. О., Тимченко О. О.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що вона з березня 2015 року працювала на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Наказом від 08 грудня 2017 року№706-к, який було видано на підставі висновків службового розслідування від 07 грудня 2017 року, їй було оголошено догану «за невиконання вказівок» керівництва про приведення у відповідність табелів обліку робочого часу фактичному виходу працівників». Вказувала, що в її діях відсутнє порушення трудового договору та невиконання службових обов`язків, тобто ознаки дисциплінарного проступку, що виключає можливість притягнення її до дисциплінарної відповідальності і є підставою для визнання наказу від 08 грудня 2017 року №706 незаконним та його скасування.

Також вказувала, що на підставі висновку комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року, яка була утворена на підставі наказу по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 08 грудня 2017 року № 2962 начальника філії від 27 грудня 2017 року № 3104 «Про заходи за результатами службового розслідування» було видано наказ від 27 грудня 2017 року № 3104, її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Із зазначеним актом службового розслідування та наказами № 2962, 3104 її не ознайомили, для ознайомлення були надані лише висновки від 27 грудня 2017 року. Службове розслідування проводилось за фактом виявленого порушення працівниками сектору №10 (інкасатором-водієм Вангельєвим та інкасатором Раітіним) вимог інструкції з охорони праці. У висновках службового розслідування не зазначено конкретних фактів щодо неї, є лише посилання на нібито численні та систематичні порушення нею вимог посадової інструкції, незабезпечення виконання вимог інструкції з охорони праці працівниками сектору №10, порушення пункту 7.2 положення про відділ.

Вважала, що зазначені в висновках службового розслідування пункти посадової інструкції не мають відношення до обставин, які визначені відповідачем як порушення трудової дисципліни. При цьому, посадова інструкція начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, яка була затверджена 06 жовтня 2017 року не містить пунктів 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, на які є посилання в висновках службового розслідування.

У своїх поясненнях щодо висновків службового розслідування вона зазначала, що виконувала обов`язки, покладені на неї посадовою інструкцією належним чином: регулярно проводились перевірки організації роботи секторів та бригад інкасації, про що є записи в журналах реєстрації, всі бригади отримують службовий інструктаж, завідувачем сектора інкасації №10 проводяться перевірки маршрутів інкасації, всі працівники сектору особисто ознайомлені з інструкціями з охорони праці, про що свідчать їх підписи. А щодо виявлених порушень окремими працівниками, які були належним чином ознайомлені з вимогами нормативних документів та їх знання були перевірені в результаті заліку на знання вимог нормативних документів, не є підставою стверджувати, що нею не виконуються посадові обов`язки.

У пункті 5 висновків від 27 грудня 2017 року є посилання на непогашене дисциплінарне стягнення (наказ від 08 грудня 2017 року № 706) та зазначено, що у разі прийняття рішення щодо оголошення догани за фактами, виявленими в ході цього службового розслідування, запропоновано розглянути питання щодо відповідності займаної посади та можливості розірвання трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Також зазначала, що відповідачем за одне і теж порушення, яке зафіксоване висновком службового розслідування від 27 грудня 2017 року двічі застосовано дисциплінарне стягнення: спочатку догана (наказ № 756-к), а потім звільнення (наказ № 757-к), що суперечить вимогам частини другої статті 147 КЗпП України і не може бути підставою для застосування пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Наказом від 28 грудня 2017 року № 757-к її було звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 28 грудня 2017 року у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що її безпідставно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, просила визнати незаконним та скасувати наказ від 08 грудня 2017 року 706-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ від 28 грудня 2017 року №757-к про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року по день ухвалення судом рішення; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки дисциплінарні стягнення у вигляді догани та звільнення були застосовані відповідачем з дотриманням вимог статей 148, 149 КЗпП України, звільняючи позивача з роботи, відповідач зазначив, за які систематичні порушення та невиконання покладених на неї обов`язків власник розірвав з позивачем трудовий договір, а також послався на те, що згідно з наказами від 08 грудня 2017 №706-к та від 27 грудня 2017 року № 756-к до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказ від 27 грудня 2017 року № 756-к про накладення дисциплінарного стягнення позивачем не оспорювався.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні вимог позовної заяви в частині скасування наказу від 08 грудня 2017 року № 706-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді наказу суд порушив вимоги статей 147-1, 148, 149 КЗпП України, оскільки не встановив в чому конкретно виявилось порушення трудової дисципліни, за яке до неї було застосовано дисциплінарне стягнення та дату його вчинення. Не надав належної правової оцінки нормативним документам, якими керується відділ інкасації в своїй роботі.

Також суд не надав належної оцінки її поясненням щодо належного виконання нею своїх трудових обов`язків та відсутність в її діях дисциплінарного правопорушення, за яке її наказом від 08 грудня 2017 року 706-к було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: що її заступником відповідно до розподілу обов`язків між працівниками відділу, які затверджені розпорядженням від 22 березня 2017 року №243, майже щомісяця проводились перевірки в секторі № НОМЕР_1 в м. Маріуполі.

Також, безпідставними є посилання суду на те, що нею не надано доказів відсутності інших порушень, які були виявлені в ході службового розслідування, оскільки матеріалами справи підтверджується, що у наказі від 08 грудня 2017 року №706-к та висновках службового розслідування відсутні посилання на конкретні обставини (факти), що свідчать про невиконання нею службових обов`язків і порушення трудової дисципліни, а також відсутні дані за який конкретно дисциплінарний проступок її притягнуто до відповідальності.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу від 28 грудня 2017 року про її звільнення №757-к, суд не врахуваа вимоги пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України та роз`яснення, які містяться у пунктах 18, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та не встановив конкретних фактів допущеного нею невиконання трудових обов`язків, коли вони мали місце, не зазначив які саме проступки нею вчинені після застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Крім цього, поза увагою суду залишилось те, що наказ від 28 грудня 2017 року № 757 про її звільнення не містить обґрунтування про вчинення нею дисциплінарного проступку після застосування до неї дисциплінарних стягнень у вигляді догани, тобто після 08 грудня 2017 року та 26 грудня 2017 року, що є необхідною підставою для звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2019 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» подало до Верховного Суду відзив, у якому зазначило, що рішення судів є законними та обґрунтованими, підстав для їх скасування немає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що з 26 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 на підставі наказу від 01 березня 2011 року №247-к прийнята на посаду керуючого ТВБВ №10004/043 (1 типу) філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з 01 березня 2011 року.

Наказом від 26 лютого 2015 року № 51-к ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей РУ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 02 березня 2015 року.

Наказом від 13 травня 2016 року №114-к ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 14 травня 2016 року.

Відповідно до матеріалів справи діяльність начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей до 27 липня 2017 року регламентувалась Положенням про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» від 26 лютого 2008 року № 62 зі змінами та доповненнями (далі Положення № 62) - втратило свою чинність з 27 липня 2017 року.

Наказом по філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 12 липня 2017 року № 1625, виданого на підставі висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу від 12 червня 2017 року № 1343, ОСОБА_1 доручено: взяти під особистий контроль приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передачі їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю (пункт 2 наказу); вказано на необхідність організації дієвого контролю за правильністю обліку робочого часу працівників відділу (пункт 6 наказу); забезпечити ведення у секторах інкасації облікових форм (в т.ч. медичним оглядам) відповідно до вимог положення від 26 лютого 2008 року № 62 «Про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк» (пункт 7 наказу). З наказом позивач була ознайомлена 12 липня 2017 року.

Наказом від 30 жовтня 2017 року № 2656 «Щодо результатів службового розслідування», виданого на підставі висновку службового розслідування від 27 жовтня 2017 року:

- у пункті 1 вказано начальнику відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 на порушення вимог пункту 1.2 посадової інструкції в частині невиконання вимог пункту 2 наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 12 липня 2017 року № 1625 «Щодо результатів службового розслідування»;

- у пункті 2 ОСОБА_1 доручено провести заходи щодо приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників за березень 2017 року та передати їх до відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю до 10 листопада 2017 року;

- у пункті 4 наказано ОСОБА_1 забезпечити персональний контроль на постійній основі за складення табелів обліку робочого часу по відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей та своєчасне внесення змін у разі необхідності;

- у пункті 5 ОСОБА_1 зобов`язано як начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей під час проведення перевірок секторів інкасації коштів та перевезення валютних цінностей виявляти проблемні питання або пропозиції та своєчасно інформувати про це начальника управління;

- у пункті 6 вказано ОСОБА_1 на порушення вимог пункту 4.3. Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління Банку від 31 січня 2008 року № 28-1;

Також, зазначеним наказом до ОСОБА_1 застосовано заходи матеріального впливу.

З наказом ОСОБА_1 ознайомлено 13 листопада 2017 року.

Наказом начальника філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 09 листопада 2017 року № 2764 призначено службове розслідування щодо результатів перевірки відповідності табелів робочого часу з фактичними виходами працівників сектору № 10 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Встановлено термін з 09 листопада 2017 року по 08 грудня 2017 року.

Згідно з висновком службового розслідування від 07 грудня 2017 року, комісією було перевірено відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників сектору №10 (м. Маріуполь) відділу інкасації за період з січня 2017 року по вересень 2017 року включно.

В ході перевірки комісією встановлено:

- неефективне використання у секторі штатної чисельності працівників;

- порушення Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого Постановою правління від 31 січня 2008 року №28-1 при складанні відповідних табелів;

- не організовано належне виконання вимог порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк» з боку відповідальних осіб;

- порушення вимог пунктів 3.10, 4.10, 4.13 Положення № 62, пунктів 3.8, 3.10, 4.15 Положення 601 в частині здійснення відміток про проходження медичного огляду працівниками у відповідних журналах, отримання спорядження та документів перед виходом на маршрут;

- не виявлення численних порушень у роботі сектора №10 при проведенні перевірок за для реалізації свого обов`язку контролювати роботу секторів, свідчить про неналежне виконання покладених на начальника відділу інкасації обов`язків.

Висновком встановлено, що причиною вказаних порушень стала відсутність контролю з боку начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_13 за правильністю обліку робочого часу працівників відділу та ефективним використанням штатної чисельності працівників. Недостатність контролю з боку начальника відділу інкасації за роботою сектору №10 відділу інкасації в частині дотримання ними всіх вимог Положень № 62 та № 601. Невиконання вимог наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» начальником відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 в частині приведення у відповідність табелів обліку робочого часу з фактичними виходами працівників.

Також судом встановлено, що згідно з висновком, комісією запропоновано начальнику філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» притягнути начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за чисельні та систематичні порушення вимог посадової інструкції, а саме: пунктів 1.2, 2.1, 2.13, 2.16, 2.20, 2.21, вимог Положення про порядок організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 лютого 2008 року № 62 зі змінами та доповненнями, Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в установах АТ «Ощадбанк», яке було затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 липня 2017 року № 601, Порядку обліку робочого часу в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління від 31 січня 2008 року № 28-1, а також зважаючи на невиконання вказівок керівництва філії щодо необхідності приведення у відповідність табелів обліку робочого часу фактичним виходам працівників шляхом їх коригування, необхідності суворого дотримання вимог посадової інструкції в частині організації ефективного використання штатної чисельності працівників.

Під час проведення перевірки позивач ОСОБА_1 надала письмові пояснення, які були враховані у висновку за наслідками перевірки. З висновками перевірки позивач ознайомлена 07 грудня 2017 року.

Наказом начальника філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 08 грудня 2017 року № 2959 «Щодо результатів службового розслідування» прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за вищевказані порушення вимог посадової інструкції та нормативно-правових актів «Ощадбанку». (т. 1 а.с.162-164)

Наказом від 08 грудня 2017 року № 706-к ОСОБА_14 оголошено догану (т.1 а.с.100)

З наказом про оголошення догани позивача було ознайомлено під підпис 08 грудня 2017 року. (т.1 а.с.100 зворотній бік)

Встановлено, що наказом від 27 грудня 2017 року № 756-к ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог нормативних актів АТ «Ощадбанк» на підставі висновку комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року, наказу начальника філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 27 грудня 2017 № 3104 «Про заходи за результатами службового розслідування», пояснення ОСОБА_1 (т.1 а.с.102)

Крім цього, на підставі наказу від 28 грудня 2017 року № 757-к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», 28 грудня 2017 року, у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно пунктом 3 статті 40 КЗпП України. Підстави: висновок комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року, пояснення ОСОБА_1 (т. І а.с. 4)

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду, ОСОБА_13 посилалася на незаконність її звільнення з підстав, передбачених пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Надаючи оцінку підставам звільнення позивача за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, в тому числі щодо систематичності невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом вказаної норми для звільнення працівника з підстав систематичного невиконання ним своїх трудових обов`язків необхідно невиконання їх без поважних причин.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України).

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган відповідно до статті 149 КЗпП України повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Під час розгляду справи суд встановив, що після застосування до позивача дисциплінаного стягнення у вигляді догани згідно з наказом від 27 грудня 2017 року № 756-к позивач не допустила невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Разом з тим, 28 грудня 2017 року, за це ж порушення трудової дисципліни, допущене 27 грудня 2017 року до неї застосовано ще один захід стягнення звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

З урахуванням змісту положень пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України та тих обставин, що до позивача було застосовано роботодавцем подвійну відповідальність за одне і те ж порушення (догана згідно з наказом від 27 грудня 2017 року № 756-к та звільнення згідно з наказом від 28 грудня 2017 року № 757-к), суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем було дотримано процедуру притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та його подальшого звільнення з підстав, з якими роботодавець, пов`язував підстави такого звільнення і як наслідок відмови у задоволенні позову.

Висновки судів про те, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення стало інше порушення, яке встановлено комісією, що викладено у висновку комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року безпідставні, оскільки після висновку комісії, за їх результатом до позивача застосовано вид дисциплінарного стягнення догана, іншого проступку після притягнення до відповідальності, позивачем не вчинено.

Разом з тим, за правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 цього Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено фактичні обставини справи, дані щодо розміру заробітної плати робітника, кількості відпрацьованих днів, системи оплати праці тощо, справа в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлені, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в зазначеній вище частині.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі скасувати.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ від 28 грудня 2017 року № 757-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати та в цій частині справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення судів попередніх інстанцій втрачає законну силу та у подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. І. Крат

Вважати встановленим зміст відновленої постанови Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року в такій редакції:

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року (ухваленого під головуванням судді Кравченко О.Ю. у м. Краматорськ Донецької області, повний текст складено 12 червня 2018 року) у цивільній справі №234/1020/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказувала, що з березня 2015 року працювала на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Наказом №757-к від 28 грудня 2017 року її було звільнено з роботи у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ 706-к від 08 грудня 2017 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ №757-к від 28 грудня 2017 року про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року по день ухвалення судом рішення; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування посилалася на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту встановлених судом обставин, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу який обчислюється згідно із постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, відповідно до положень п.10 якої у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. А тому суд першої інстанції необґрунтовано відмовив їй у задоволенні клопотання про витребування доказів на підтвердження підвищення заробітної плати, які вона просила витребувати. Відтак в апеляційній скарзі позивач змушена повторно заявити клопотання про витребування інформації про коефіцієнт підвищення заробітної плати на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за період з 28.12.2017 року по теперішній час та довідку про середню заробітну плату, обчислену згідно постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року, в тому числі п.10 цієї постанови щодо корегування на коефіцієнт підвищення за період з 28.12.2017 року по теперішній час.

У відзиві на апеляційну скаргу редставник відповідача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Постановою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Краматорського міського суду від 12.12.2018 року без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі скасовано та задоволено її позовні вимоги у цій частині. Визнано незаконним та скасовано наказ від 28.12.2017 року №757-К про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У лютому 2021 року справа надійшла до суду апеляційної інстанції та ухвалою Донецького апеляційного суду від 03.03.2021 року призначена до розгляду у судовому засідання на 31 березня 2021 року.

В судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та представник АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Русін В.С..

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив із того, що при відмові в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте такий висновок суперечить встановленим обставинам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей регіонального управління філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» .

Наказом № 757-к від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року визнано незаконним та скасовано наказ №757-К від 28.12.2017 року про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 в редакції , яка діяла на момент звільнення позивача (надалі Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 розділу ІІ Порядку, середньомісячна заробітна плата за період затримки розрахунку при звільненні обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу ІІІ Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

При цьому на підставі пункт 8 цього ж розділу нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» № 104.21-41/619 від 10.01.2018 року заробітна плата ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передували її звільненню 28 грудня 2017 року складала : за жовтень 2017 року - 9255,81 грн. та за листопад 2017 року-16858,78 грн. та за цей період відпрацьовано 31 день. Середньоденна заробітна плата складала 842,41 грн. (т.1 а.с.88, 204)

До довідки надано службову записку головного бухгалтера філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 20.03.2018 року № 104.21-41/918, в якій зазначено, що при розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 за останні два місці її роботи до звільнення, роботодавцем відповідно до положень пункту 4 розділу ІІІ Порядку не враховувались нараховані позивачу б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати; и) виплати, пов`язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо. Також при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що надана довідка від 10.01.2018 року щодо розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 за два місяці, які передували звільненню позивача, відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати та є належним доказом, який нічим не спростовується. Позивач погодилася із правильністю нарахування в довідці.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача за період з 29 грудня 2017 року по 27 січня 2021 року (день поновлення на роботі постановою Верховного Суду) складає 646 970,88 грн., виходячи із розрахунку: 842,41 (середньоденна заробітна плата) * 768 ( кількість робочих днів вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 по 27 січня 2021 року при п`ятиденному робочому тижні).

Однак позивач вважала, що до розміру заробітної плати,зазначеної в довідці, повинні застосовуватися коефіцієнти підвищення заробітної плати відповідно до положень пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Пунктом 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати (в редакції від 07.08.2015 року) передбачено,що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). ( Абзац другий пункту

У разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться.

Працівникам бюджетних установ і організацій, яким відповідно до законів України щомісячно перераховуються посадові оклади (ставки) до рівня не нижчого середньої (подвійної) заробітної плати в промисловості (народному господарстві), розрахунки виплат

у всіх випадках збереження середньої заробітної плати, можуть провадитися, якщо не передбачено у колективному договорі, виходячи з посадового окладу (ставки) того місяця, в якому відбулася подія, пов`язана з відповідними виплатами, з урахуванням постійних доплат і надбавок.

Таким чином, положення пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати застосовуються при збереженні за працівником середньої заробітної плати.

Посилання ОСОБА_1 на те,що розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинен проводитися на підставі п.10 зазначеного порядку з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати за період з 28.12.2017 року по теперішній час є безпідставним, оскільки правовою підставою для оплати вимушеного прогулу в даному випадку є положення ст. 235 КЗпП України, а не збереження за працівником середньої заробітної плати на час вимушеного прогулу.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 376 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Встановлено, що ОСОБА_1 понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 15282 грн. Зазначені витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Корольовою О.І. від 29 грудня 2017 року; додатком до договору про розрахунок вартості послуг адвоката; актом наданих послуг та довідкою адвоката про отримання від ОСОБА_1 15282 грн. за надані послуги(а.с.244-248 т.1). Зазначена сума відповідачем не спростована.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеними витрати, пов`язані з правничою допомогою в розмірі15282 грн.,які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Надані ОСОБА_1 розрахунки витрат, пов`язаних з правничою допомогою в розмірі 16984,25 грн. судом не приймаються до уваги,оскільки розрахунок витрат складено самою ОСОБА_1 і нічим не підтверджується.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 2114,41 грн. за вимогами про стягнення середнього заробітку та при зверненні до суду касаційної інстанції ОСОБА_1 сплачено судовий збір відповідно до квитанції № 40 від 21.01.2019 року у розмірі 1536,00 грн. (т.2 а.с.106, т.3 а.с.6).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 3650,41 грн..

З позовних вимог про поновлення на роботі позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом відповідно до ст. 5 Закону «Про судовий збір», однак її позовні вимоги задоволено, а тому судовий збір з позову про поновлення на роботі підлягає стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 3171,60 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору скасувати.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 646970 (шістсот сорок шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 80 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 27 січня 2021 року включно.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць (середньомісячної заробітної плати) допустити до негайного виконання.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь держави судовий збір в сумі 3171,60 грн. .

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 3650,41 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15282 грн. .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2021 року.

Судді:

Вважати встановленим зміст відновленої постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 22 вересня 2021 року в такій редакції:

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Київ

справа № 234/1020/18

провадження № 61-7403св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року у складі колегії суддів: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., та за касаційною скаргою адвоката Лук`янця Вадима Володимировича як представника ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позову

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 08 грудня 2017 року № 706-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді дога ни; визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 28 грудня 2017 року № 757-к про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (далі Філія Донецького обласного управління); поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року до дня ухвалення судом рішення.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що з березня 2011 року вона працювала в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк» (далі ПАТ «Ощадбанк», банк) на посаді керівника відділення № 1004/43 в м. Донецьку, з березня 2015 року на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління.

Наказом відповідача від 28 грудня 2017 року № 757-к позивача звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, які покладені трудовим договором, згідно з пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач посилається на те, що її звільнено з урахуванням наказу відповідача від 08 грудня 2017 року № 706 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та про застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що, в розумінні відповідача, є системою.

Наказом відповідача від 08 грудня 2017 року № 706-к на підставі службового розслідування комісією, яка була створена згідно з наказом від 09 листопада 2017 року № 2764, їй було оголошено догану за невиконання вказівок керівництва про приведення табелів обліку робочого часу у відповідність із фактичним виходом працівників на роботу.

Крім того, 27 грудня 2017 року наказом відповідача № 756-к за неналежне виконання службових обов`язків їй було оголошено догану. Підставою для оголошення догани також є висновок комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року.

Отже, відповідач за одне і те саме порушення, яке зафіксоване у висновку службового розслідування від 27 грудня 2017 року, двічі застосував дисциплінарне стягнення: спочатку догану (наказ № 756-к), а потім звільнення (наказ № 757-к), що суперечить вимогам частини другої статті 147 КЗпП України і не може бути підставою для застосування пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Справу суди розглядали неодноразово.

Короткий зміст судових рішень, ухвалених у справі

Краматорський міський суд Донецької області рішенням від 12 червня 2018 року в задоволенні позову відмовив.

Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки дисциплінарні стягнення у вигляді догани та звільнення були застосовані відповідачем з дотриманням вимог статей 148, 149 КЗпП України. Звільняючи позивача з роботи, відповідач зазначив, за які систематичні порушення та невиконання покладених на неї обов`язків власник розірвав з позивачем трудовий договір, а також послався на те, що згідно з наказами від 08 грудня 2017 року № 706-к та від 27 грудня 2017 року № 756-к до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказ від 27 грудня 2017 року № 756-к про накладення дисциплінарного стягнення позивач не оспорювала.

Донецький апеляційний суд постановою від 12 грудня 2018 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована законністю і обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд постановою від 27 січня 2021 року постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині позову ОСОБА_1 до ПАТ «Ощадбанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі скасував. Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Ощадбанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі задовольнив. Визнав незаконним та скасував наказ відповідача від 28 грудня 2017 року № 757-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Поновив ОСОБА_1 на цій посаді. Постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасував та в цій частині справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що відповідач звільнив позивача із займаної посади без дотримання трудового законодавства України, тому її порушені права підлягають захисту.

Оскільки апеляційний суд не встановив фактичних обставин справи щодо розміру заробітної плати позивача, кількості відпрацьованих днів, системи оплати праці тощо, справа в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Донецький апеляційний суд постановою від 31 березня 2021 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 646 970,80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року до 27 січня 2021 року включно. Зобов`язав АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі. Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць (середньомісячної заробітної плати) допустив до негайного виконання. Стягнув з АТ «Ощадбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 3 171,60 грн. Стягнув з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 650,41 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 282 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки позивача поновлено на роботі, тому стягненню підлягає і середній заробіток за час вимушеного прогулу. Водночас посилання ОСОБА_1 на те, що розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинен проводитися на підставі пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок № 100) з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати за період з 28 грудня 2017 року і дотепер, є безпідставним, оскільки правовою підставою для оплати вимушеного прогулу в цьому випадку є стаття 235 КЗпП України, а не збереження за працівником середньої заробітної плати на час вимушеного прогулу.

Короткий зміст вимог касаційних скарг, та відзивів на них, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 29 квітня 2021 року, АТ «Ощадбанк» просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

На обґрунтування касаційної скарги банк зазначає, що постановою Верховного Суду передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції цю справу в частині вирішення питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 64 6970,80 грн, апеляційний суд також постановив стягнути з АТ «Ощадбанк» на користь держави судовий збір в сум 3 171,60 грн, судовий збір на користь позивача в розмірі 3 650,41 грн та витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 15 282,00 грн.

Однак такі дії суду апеляційної інстанції не відповідають нормам ЦПК України, оскільки зміна розподілу судових витрат у цій справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі є виключною компетенцією суду касаційної інстанції, адже саме цей суд ухвалив нове рішення в цій частині (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Крім того, згідно з актом послуга адвоката позивача щодо представництва та захисту інтересів клієнта в суді першої інстанції містить лише загальну суму в розмірі 4 000,00 грн, що підлягає сплаті адвокату клієнтом. При цьому в акті не зазначено, ані кількість годин, витрачених адвокатом на представництво інтересів клієнта, ані вартості однієї години на зазначене представництво, що є підставою вважати такі витрати позивача недоведеними в розумінні положень статей 137,141 ЦПК України.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 17 травня 2021 року, адвокат Лук`янець В. В. як представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року в частині відмови в коригуванні середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів та в цій частині справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 572/2429/15-ц, від 06 серпня 2019 року у справі № 0640/4691/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 826/15725/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 826/17601/14, від 12 серпня 2020 року у справі № 2-а-3279/10/1970, від 11 лютого 2021 року у справі № 814/197/15; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до частини другої статті 235 КЗпП, пункту 10 Порядку № 100, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. При цьому, якщо за період від часу звільнення працівника до часу поновлення його на роботі підприємство здійснювало підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів, при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу заробітна плата працівника підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

Однак апеляційний суд не повно встановив фактичні обставини справи, а саме не витребував відомості про застосування коефіцієнту підвищення заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача, не зробив коригування заробітної плати позивача на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів за час вимушеного прогулу.

16 липня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив АТ «Ощадбанк» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , який мотивований тим, що як на день прийняття постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року, якою позивача було поновлено на роботі, так і на день визначення апеляційним судом розміру середнього заробітку норма пункту 10 Порядку № 100 виключена на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1213.

17 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив адвоката Лук`янця В. В. як представника ОСОБА_1 на касаційну скаргу відповідача, мотивований тим, що постанова апеляційного суду в частині вирішення питання щодо судових витрат, понесених сторонами у цій справі, є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги банку висновки апеляційного суду в указаній частині не спростовують.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

01 липня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 на підставі наказу відповідача від 01 березня 2011 року № 247-к прийнята на посаду керуючого ТВБВ № 10004/043 (1 типу) філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з 01 березня 2011 року.

Наказом відповідача від 26 лютого 2015 року № 51-к ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей РУ філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 02 березня 2015 року.

Наказом відповідача від 13 травня 2016 року № 114-к ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 14 травня 2016 року.

Наказом філії Донецького обласного управління від 08 грудня 2017 року № 2959 «Щодо результатів службового розслідування» притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимог посадової інструкції та нормативно-правових актів «Ощадбанку».

Наказом відповідача від 08 грудня 2017 року № 706-к ОСОБА_14 оголошено догану.

Наказом відповідача від 28 грудня 2017 року № 757-к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецького обласного управління з 28 грудня 2017 року у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно з пунктом 3 статті 40 КЗпП України. Підстави: висновок комісії з проведення службового розслідування від 27 грудня 2017 року, пояснення ОСОБА_1

Згідно з довідкою філії Донецького обласного управління від 10 січня 2018 року № 104.21-41/619 заробітна плата ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передували її звільненню, становила: за жовтень 2017 року 9 255,81 грн, за листопад 2017 року 16 858,78 грн, за ці два місяці позивач відпрацювала 31 день. Середньоденна заробітна плата становила 842,41 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду

та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку № 100).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 10 Порядку № 100, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). У разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться. Працівникам бюджетних установ і організацій, яким відповідно до законів України щомісячно перераховуються посадові оклади (ставки) до рівня не нижчого середньої (подвійної) заробітної плати в промисловості (народному господарстві), розрахунки виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати, можуть провадитися, якщо не передбачено у колективному договорі, виходячи з посадового окладу (ставки) того місяця, в якому відбулася подія, пов`язана з відповідними виплатами, з урахуванням постійних доплат і надбавок.

Тлумачення частини другої статті 235 КЗпП, пункту 10 Порядку, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, свідчить, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. При цьому, якщо за період від часу звільнення працівника до часу поновлення його на роботі підприємство здійснювало підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів, при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу заробітна плата працівника підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

Проте суд апеляційної інстанції на вказане належної уваги не звернув та

неправильно застосував частину другу статті 235 КЗпП і пункт 10 Порядку № 100, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин. Суд апеляційної інстанції мав би оцінити ці обставини та/чи доводи через призму наявності фактичних підстав для врахування коефіцієнту підвищення посадового окладу (якщо таке підвищення було у розрахунковому періоді), а не відхиляти їх з мотивів того, що підставою для оплати вимушеного прогулу у цій справі є стаття 235 КЗпП України, а не збереження за працівником середньої заробітної плати на час вимушеного прогулу.

Залишивши поза увагою і відхиливши доводи позивача щодо застосування положень пункту 10 Порядку № 100, апеляційний суд, як наслідок, не досліджував питання про те, чи було у розрахунковому періоді підвищення посадових окладів (зокрема, за посадою, на яку поновили ОСОБА_1 , чи відповідною їй посадою) як обставини, з якою положення вказаного пункту пов`язують необхідність застосування при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу коефіцієнту підвищення.

Аргументація банку щодо неможливості застосування цих положень до спірних правовідносин (в окресленій їх частині), оскільки на день визначення апеляційним судом розміру середнього заробітку норма пункту 10 Порядку № 100 була виключена на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1213, ґрунтується на помилковій інтерпретації дії закону в часі. Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд має враховувати ті матеріальні норми, які регулюють спірні правовідносини, що, зокрема, вимагає вибір відповідної редакції нормативно-правового акта. На дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції пункт 10 Порядку № 100 уже було виключено, утім ці норми були чинними на дату звернення позивача до суду з цим позовом та діяли до внесення відповідних змін постановою Кабінету Міністрів України.

Ураховуючи наведене, для правильного вирішення справи в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно встановити, чи здійснювало підприємство у період з часу звільнення позивача до часу її поновлення на роботі підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів, адже при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу заробітна плата позивача підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів за весь час вимушеного прогулу і до виключення пункту 10 з Порядку № 100.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з`ясувати дійсні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

З урахування наведеного Верховний Суд перерозподіл судових витрат у справі не здійснює.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та адвоката Лук`янця Вадима Володимировича як представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов

Вважати встановленим зміст відновленої постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року в такій редакції:

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року

Донецький апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Космачевської Т.В., Хейло Я.В.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, (суддя першої інстанції ОСОБА_19 повний текст рішення складено 12 червня 2018 року),

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказувала, що з березня 2015 року працювала на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Наказом №757-к від 28 грудня 2017 року її було звільнено з роботи у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ 706-к від 08 грудня 2017 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ №757-к від 28 грудня 2017 року про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року по день ухвалення судом рішення; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась позивач, та подала апеляційну скаргу, вважає, що воно було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, судом безпідставно було відмовлено у прийнятті доказів, наявним у справі доказами суд першої інстанції дав невірну оцінку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу який обчислюється згідно із постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, відповідно до положень п.10 якої у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. А тому суд першої інстанції необґрунтовано відмовив їй у задоволенні клопотання про витребування доказів на підтвердження підвищення заробітної плати, які вона просила витребувати. Відтак в апеляційній скарзі позивач змушена повторно заявити клопотання про витребування інформації про коефіцієнт підвищення заробітної плати на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за період з 28.12.2017 року по теперішній час та довідку про середню заробітну плату, обчислену згідно постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року, в тому числі п.10 цієї постанови щодо корегування на коефіцієнт підвищення за період з 28.12.2017 року по теперішній час.

Від представника АТ «Ощадбанк» Павленка Л.М., надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

ОСОБА_4 просив рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постановою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року без змін.

На вказану постанов апеляційного суду позивач подала касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі скасовано та задоволено її позовні вимоги у цій частині. Визнано незаконним та скасовано наказ від 28.12.2017 року №757-К про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У лютому 2021 року справа надійшла до Донецького апеляційного суду (м. Бахмут).

Постановою Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, з урахуванням ухвали Донецького апеляційного суду від 26 травня 2021 року про виправлення арифметичної помилки, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору скасовано.

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 647 813,29 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 27 січня 2021 року включно.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь держави судовий збір в сумі 3171,60 грн. .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 3650,41 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15282 грн.

На вказану постанову апеляційного суду позивачем та відповідачем були подані касаційні скарги.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року, постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

13 жовтня 2021 року цивільна справа № 234/1020/18 надійшла до Донецького апеляційного суду (м. Бахмут).

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та понесені нею судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечував у повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей регіонального управління філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Наказом № 757-к від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року визнано незаконним та скасовано наказ №757-К від 28.12.2017 року про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з довідки філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» № 104.21-41/619 від 10.01.2018 року заробітна плата ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передували її звільненню 28 грудня 2017 року складала: за жовтень 2017 року - 9255,81 грн. та за листопад 2017 року-16858,78 грн. та за цей період відпрацьовано 31 день. Середньоденна заробітна плата складала 842,41 грн. (т.1 а.с.88, 204)

До довідки надано службову записку головного бухгалтера філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 20.03.2018 року № 104.21-41/918, в якій зазначено, що при розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 за останні два місці її роботи до звільнення, роботодавцем відповідно до положень пункту 4 розділу ІІІ Порядку не враховувались нараховані позивачу б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); е) пенсії, державна допомога,соціальні та компенсаційні виплати; и) виплати, пов`язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо. Також при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив із того, що при відмові в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з урахуванням висновків Верховного суду та поновленням ОСОБА_1 на робочому місці.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку № 100).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 10 Порядку № 100, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). У разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться. Працівникам бюджетних установ і організацій, яким відповідно до законів України щомісячно перераховуються посадові оклади (ставки) до рівня не нижчого середньої (подвійної) заробітної плати в промисловості (народному господарстві), розрахунки виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати, можуть провадитися, якщо не передбачено у колективному договорі, виходячи з посадового окладу (ставки) того місяця, в якому відбулася подія, пов`язана з відповідними виплатами, з урахуванням постійних доплат і надбавок.

Тлумачення частини другої статті 235 КЗпП, пункту 10 Порядку, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, свідчить, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. При цьому, якщо за період від часу звільнення працівника до часу поновлення його на роботі підприємство здійснювало підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів, при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу заробітна плата працівника підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 757-к від 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України (т1.а.с.4).

Згідно наказу № 80-к від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 була поновлена на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезень валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 29 грудня 2017 року, з посадовим окладом у сумі 14000,00 гривень на місяць (т.3 а.с.116), тобто 785 днів вимушеного прогулу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року було витребувано з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» належним чином засвідчені копії:

- штатних розписів з зазначенням затверджених посадових окладів начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей та/або начальника відділу організації інкасації, перерахунку та зберігання валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за період з 01.01.2018 року по теперішній час.

- постанови правління банку №246 від 06.04.2018 року, якою було змінена назва відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей на відділ організації інкасації, перерахунку та зберігання валютних цінностей.

- постанови правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 06.03.2019 року № 140 з додатками, згідно з якою з 01.04.2019 року переглядалися посадові оклади всіх працівників банку.

- постанови правління ПАТ «Держаний ощадний банк України» та/або інші документи, згідно з якими переглядалися посадові оклади працівників банку за період з 01.01.2018 року по 01.01.2021 року.

Відповідачем було надано витяг зі штатного розпису по посадовим окладам відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей та начальника відділу організації інкасації, перерахунку та зберігання валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (т.4 а.с.26-32)..

Враховуючи те, що посадовий оклад збільшувався з 01.01.2018 року по 01.10.2019 року, апеляційний суд вважає, що розраховувати середній заробіток слід з урахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу.

Встановлено, що часом вимушеного прогулу позивачки є період з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року (день наказу про поновлення на роботі) 783 днів.

Середньоденна заробітна плата позивачки складає 842 грн.41 коп.

Станом на 01.01.2018 року посадовий оклад становив 14000 грн.

Станом на 01.03.2018 року посадовий оклад збільшився до 14500 грн. (коефіцієнтпідвищення складає 1,035).

Станом на 01.04.2018 року посадовий оклад збільшився до 16500 грн. ( коефіцієнт збільшення 1,137).

Станом на 03.07.2018 року посадовий оклад збільшився до 17700 грн. (коефіцієнт збільшення 1,072).

Станом на 01.10.2018 року осадовий оклад збільшився до 19600 грн. (коефіцієнт збільшення 1,107).

Станом на 01.04.2019 року посадовий оклад збільшився до 25870 грн. (коефіцієнт збільшення 1,319).

Станом на 01.10.2019 року посадовий оклад збільшився до 29750 грн. (коефіцієнт збільшення 1,149).

З урахуванням підвищення тарифної ставки на встановлені вище коєфіцієнти, розрахунок заборгованості по середньому заробітку за час вимушеного прогулу складає:

3 дні до 01.08.2018 року х 842,41 = 2527,23 грн.

41 день до 01.03.2018 року х (842,41 х 1,032) = 35 748 грн.

21 день до 01.04.2018 року х (871,89 х 1,137) = 20 818,12 грн.

60 днів до 03.07.2018 року х ( 991,34 х 1,072) = 63 762, 99 грн.

63 дні до 01.10.2018 року х (1062,72 х 1,107) = 66 951,36 грн.

124 дні до 01.04.2019 року х (1176.43 х 1,319) = 192 412,19 грн.

125 днів до 01.10.2019 року х(1551,71 х 1,149) = 222 864,35 грн.

346 днів до 16.02.2021 року х 1782,91 = 616 886,86 грн.

Всього : 1 221 971 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривня 01 копійка.

Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачки за період з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати за 783 днів складає 1 221 971 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривня 01 копійка.

Наданий представником позивача розрахунок заборгованості середнього заробітку на суму 1 142 725,80 грн., апеляційний суд не враховує, оскільки представник позивача роблячи свій розрахунок заборгованості при визначені коефіцієнту підвищення посадового окладу брав для розрахунку оклад який був при звільненні 14000 грн., без врахування наступних підвищень, а обов`язком апеляційного суду є встановлення правильності розрахунку, належних працівникові сум.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасуванню із задоволенням позовних вимог в цій частині.

Надані до заперечень відповідача докази на спростування інформації з довідок, щодо підвищення посадових окладів змістовної інформації, яка б підтверджувала відсутність такого підвищення цих окладів , на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на доказах, які б містили інформацію щодо предмета спору.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 15282 грн. Зазначені витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Корольовою О.І. від 29 грудня 2017 року; додатком до договору про розрахунок вартості послуг адвоката; актом наданих послуг та довідкою адвоката про отримання від ОСОБА_1 15282 грн. за надані послуги(а.с.244-248 т.1). Зазначена сума відповідачем не спростована.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеними витрати, пов`язані з правничою допомогою в розмірі 15282 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Надані ОСОБА_1 розрахунки витрат, пов`язаних з правничою допомогою в розмірі 16984,25 грн. судом не приймаються до уваги, оскільки розрахунок витрат складено самою ОСОБА_1 і нічим не підтверджується.

Також з матеріалами справи встановлено, що 15 травня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Лук`янець В.В. було укладено договір про надання правової допомоги. (т.3 а.с.132-133).

У вересня 2021 року під час розгляду справи у Верховному Суді, адвокатом позивачки було надіслано до суду клопотання про доручення доказів та АКТ від 23.08.2021 року прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 15 травня 2021 року, з якого вбачається, що адвокат надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору на загальну суму 10500 грн. Також було долучено довідку, про те, що дана сума гонорару позивачкою була сплачена в повному обсязі. (т.3 а.с.214-215).

Представником банку було надіслано заперечення на дане клопотання, в якому він зазначив, що дана сума є завищеною та необґрунтованою, крім того, зазначив, що дане клопотання про стягнення коштів на правничу допомогу на адресу відповідача не надходило.

З наданого адвокатом АКТу вбачається, що загальна вартість подання клопотань до Верховного Суду про поновлення строку на касаційне оскарження, клопотання про надання копії касаційної скарги, клопотання про поновлення строку подання відзиву на касаційну скаргу становить 1500 гривень.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд частково враховує заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу та вважає, що складання даного документа для адвоката який має вищу юридичну освіту не потребує особистих професійних навичок та витрачання значного часу на їх складання, а тому не підлягають компенсації витрати за підготовку клопотань.

Посилання відповідача на те, що представником позивача не надсилалося дане клопотання на адресу Банку є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається накладна № 119, згідно якої дане клопотання, було направлено на юридичну адресу Банку.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати на правничу допомогу за договором від 15.травня 2021 року та відповідно АКТу від 23 серпня 2021 року у розмірі 9000 гривень.

Всього позивачу підлягає відшкодуванню витрати на правничу допомогу у розмірі 24 282 грн. (15282 +9000).

07 грудня 2021 року у судовому засіданні позивачкою було надане клопотання про стягнення з відповідача на її користь витрат пов`язаних з проїздом. Також в цьому клопотанні зазначила, що у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

До клопотання було долучено квитки на автобус від 02.11.2021 року, 30.11.2021 року, та 07.12.2021 року сполученням Краматорськ-Бахмут-Краматорськ (т.4 а.с.39-42,52).

02 листопада 2021 року: 1) проїзд позивача Краматорськ - Бахмут 91,00 грн. проїзд Бахмут - Краматорськ - по 91,00грн. (т.4 а.с.39-40).

30 листопада 2021 року: 1) проїзд позивача Краматорськ - Бахмут 91,00 грн., проїзд Бахмут - Краматорськ 100,01 грн.; (т.4 а.с.41-42).

07 грудня 2021 року1) проїзд позивача Краматорськ - Бахмут 100,01 грн., проїзд Бахмут - Краматорськ 100,01 грн.; (т.4 а.с.52).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 року № 155):

- граничний розмір за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові у зв`язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять;

- граничний розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Відповідно до пункту 6 розділу II "Порядок відрядження в межах України" Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року № 59, витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Відрядженому працівникові відшкодовуються витрати на проїзд транспортом загального користування (крім таксі) до станції, пристані, аеропорту, якщо вони розташовані за межами населеного пункту, де постійно працює відряджений працівник, або до місцеперебування у відрядженні.

На підтвердження витрат на проїзд з міста Краматорськ до міста Бахмут, де розташований Донецький апеляційний суд, та у зворотному напрямку позивачем надано квітки на автобус.

Отже, витрати позивача пов`язані з переїздом з міста Краматорськ Донецької області, до іншого населеного пункту - до м. Бахмут Донецької області, де розташований Донецький апеляційний суд, доведені у загальній сумі 564 грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо касаційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або змінює судові рішення повністю або частково (стаття 412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (стаття 411 ЦПК України) або постановлено будь яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 2114,41 грн. за вимогами про стягнення середнього заробітку та при зверненні до суду касаційної інстанції ОСОБА_1 сплачено судовий збір відповідно до квитанції № 40 від 21.01.2019 року у розмірі 1536,00 грн. (т.2 а.с.106, т.3 а.с.6).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 3650,41 грн..

Також за оскарження постанови Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 12939,42 гривень, що підтверджується квитанцією № 2519 від 09.06.2021 року наявною у матеріалах справи (т.3 а.с.156).

Оскільки, позовна вимога про стягнення середнього заробітку задоволена в повному обсязі, судовий збір у розмірі 12939,42 грн. підлягає відшкодовуванню ОСОБА_1

Всього відшкодуванню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 16589,83 грн. (3650,41 +12939,42).

З позовних вимог про поновлення на роботі позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом відповідно до ст. 5 Закону «Про судовий збір», однак її позовні вимоги задоволено, а тому судовий збір з позову про поновлення на роботі підлягає стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 3171,60 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року в частині відмови у стягненні з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року включно, в сумі 1 221 971 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривня 01 копійка.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь Держави судовий збір в сумі 3171 (три тисячі сто сімдесят одну) гривня 60 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 16589 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 83 копійки

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 282 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) гривні.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, що пов`язані з явкою до апеляційного суду (витрати, пов`язані з переїздом) в сумі 564 (п`ятсот шістдесят чотири ) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

Т.В. Космачевська

Я.В. Хейло

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2021 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи

Вважати встановленим зміст відновленої постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року в такій редакції:

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О.В.

суддів: Космачевської Т.В., Хейло Я.В.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Кокольського Сергія Івановича про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року в частині відмови у стягненні з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року включно, в сумі 1 221 971 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривня 01 копійка.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь Держави судовий збір в сумі 3171 (три тисячі сто сімдесят одну) гривня 60 копійок.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 16589 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 83 копійки

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 282 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) гривні.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , витрати, що пов`язані з явкою до апеляційного суду (витрати, пов`язані з переїздом) в сумі 564 (п`ятсот шістдесят чотири ) гривні.

28 грудня 2021 року від представника банку надійшла заява про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, в обґрунтування якої представник відповідача зазначив, що в матеріалах справи наявні заяви АТ «Ощадбанк» від 07.04.2021 року та від 08.04.2021 року про добровільне виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, але постаново Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року були стягнуті суми, які вже сплачені банком добровільно.

Представник банку просив роз`яснити постанову Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, зокрема її резолютивну частину, а саме роз`яснити яка сума коштів підлягає сплаті AT «Ощадбанк» на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 р. по справі 234/1020/18 з врахуванням того, що раніше в межах справи №234/1020/18 на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 AT «Ощадбанк» вже було сплачено кошти на користь ОСОБА_1 та в дохід держави: 1.1. на користь ОСОБА_1 в розмірі 520 811.48 грн. в рахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2017 р. по 27.01.2021 р„ 1.2. податок з доходів фізичних осіб в розмірі 116 454.76 грн.. військовий збір в розмірі 9 704.56 грн.; 1.3. судовий збір на користь держави 3171,60 грн., 1.4. судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 3 650,41 грн., 1.5. витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 15 282.00 грн.

Чи підлягають зарахуванню (врахуванню) суми коштів, що сплачені AT «Ощадбанк» на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 у справі №234/1020/18 на користь ОСОБА_1 та в дохід держави в рахунок виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 по справі №234/1020/18.

Представник AT «Ощадбанк» у судовому засіданні підтримав заяву про роз`яснення рішення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, обговоривши аргументи заяви, апеляційний суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 ст. 271 ЦПК України визначено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 21 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Звертаючись із заявою відповідач зазначив, що на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 у справі № 234/1020/18 було сплачено: - на користь ОСОБА_1 , меморіальним ордером від 06.04.2021 № 356066 06 - 520 811,43 грн. (призначення платежу зарахування заробітної плати на БПК) в рахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2021 р. по 27.01.2021 р.. стягнутої постановою Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 р.; - податок з доходів фізичних осіб в розмірі 116 454,76 грн., меморіальний ордер від 06.04.2021 р. № 356069 06 (призначення платежу податок з доходів фізичних осіб за квітень 2021); - військовий збір в розмірі 9 704,56 грн., меморіальний ордер від 06.04.2021 р. № 356067 06; - судовий збір на користь держави 3171,60 грн., меморіальний ордер № 06; - судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 3 650,41 грн., меморіальний ордер від 08.04.2021 № 06; - витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 15 282,00 грн. меморіальний ордер від 08.04.2021 р. № 06. Постановою Верховного Суду від 22.09.2021 по справі № 234/1020/18 касаційні скарги Банку та Позивача було задоволено частково, постанову Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду. Відповідно до резолютивної частини постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 по справі № 234/1020/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Краматорського міського суду від 12.06.2018 в частині відмови у стягненні з AT «Ощадбанк» середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано: позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено: стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року включно в сумі 1 221 971,01 грн.; зобов`язано AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь Держави судовий збір в сумі 3171,60 грн.; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмір 16589.83 грн.; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24282 грн.; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» витрати, що пов`язані з явкою до апеляційного суду (витрати пов`язані з проїздом) в сумі 564 грн.

Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності постановленого судового акта і викладенні незрозумілої частини рішення суду чи його певних висновків у більш чіткій і зрозумілій формі.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та докладно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Виходячи із системного тлумачення норм статті 271 ЦПК України, роз`яснено може бути рішення суду виключно у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує велика ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналіз поданої заяви про роз`яснення судового рішення свідчить, що заявнику не зрозумілий саме порядок та спосіб виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум позивачу на підставі постанови Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, натомість чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання. Шляхом роз`яснення судового рішення суд не вправі змінювати спосіб та порядок його виконання.

В цілому заява відповідача про роз`яснення рішення, зводиться до отримання юридичної консультації, оскільки питання зарахуванням раніше сплачених сум вирішується вже в порядку виконання рішення.

Враховуючи викладене, підстав для роз`яснення постанови суду в порядку 271 ЦПК України апеляційний суд не вбачає, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Кокольського Сергія Івановича про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2022 року в такій редакції:

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О.В.

суддів: Космачевської Т.В., Хейло Я.В.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Кокольського Сергія Івановича про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року в частині відмови у стягненні з Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року включно, в сумі 1 221 971 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривня 01 копійка.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь Держави судовий збір в сумі 3171 (три тисячі сто сімдесят одну) гривня 60 копійок.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 16589 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 83 копійки

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 282 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят дві) гривні.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , витрати, що пов`язані з явкою до апеляційного суду (витрати, пов`язані з переїздом) в сумі 564 (п`ятсот шістдесят чотири ) гривні.

28 грудня 2021 року від представника банку надійшла заява про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, в обґрунтування якої представник відповідача зазначив, що в матеріалах справи наявні заяви АТ «Ощадбанк» від 07.04.2021 року та від 08.04.2021 року про добровільне виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, але постаново Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року були стягнуті суми, які вже сплачені банком добровільно.

Представник банку просив роз`яснити постанову Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, зокрема її резолютивну частину, а саме роз`яснити яка сума коштів підлягає сплаті AT «Ощадбанк» на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 р. по справі 234/1020/18 з врахуванням того, що раніше в межах справи №234/1020/18 на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 AT «Ощадбанк» вже було сплачено кошти на користь ОСОБА_1 та в дохід держави: 1.1. на користь ОСОБА_1 в розмірі 520 811.48 грн. в рахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2017 р. по 27.01.2021 р„ 1.2. податок з доходів фізичних осіб в розмірі 116 454.76 грн.. військовий збір в розмірі 9 704.56 грн.; 1.3. судовий збір на користь держави 3171,60 грн., 1.4. судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 3 650,41 грн., 1.5. витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 15 282.00 грн.

Чи підлягають зарахуванню (врахуванню) суми коштів, що сплачені AT «Ощадбанк» на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 у справі №234/1020/18 на користь ОСОБА_1 та в дохід держави в рахунок виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 по справі №234/1020/18.

Представник AT «Ощадбанк» у судовому засіданні підтримав заяву про роз`яснення рішення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, обговоривши аргументи заяви, апеляційний суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 ст. 271 ЦПК України визначено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 21 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Звертаючись із заявою відповідач зазначив, що на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 у справі № 234/1020/18 було сплачено: - на користь ОСОБА_1 , меморіальним ордером від 06.04.2021 № 356066 06 - 520 811,43 грн. (призначення платежу зарахування заробітної плати на БПК) в рахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2021 р. по 27.01.2021 р.. стягнутої постановою Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 р.; - податок з доходів фізичних осіб в розмірі 116 454,76 грн., меморіальний ордер від 06.04.2021 р. № 356069 06 (призначення платежу податок з доходів фізичних осіб за квітень 2021); - військовий збір в розмірі 9 704,56 грн., меморіальний ордер від 06.04.2021 р. № 356067 06; - судовий збір на користь держави 3171,60 грн., меморіальний ордер № 06; - судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 3 650,41 грн., меморіальний ордер від 08.04.2021 № 06; - витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 15 282,00 грн. меморіальний ордер від 08.04.2021 р. № 06. Постановою Верховного Суду від 22.09.2021 по справі № 234/1020/18 касаційні скарги Банку та Позивача було задоволено частково, постанову Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду. Відповідно до резолютивної частини постанови Донецького апеляційного суду від 21.12.2021 по справі № 234/1020/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Краматорського міського суду від 12.06.2018 в частині відмови у стягненні з AT «Ощадбанк» середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано: позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено: стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року включно в сумі 1 221 971,01 грн.; зобов`язано AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь Держави судовий збір в сумі 3171,60 грн.; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмір 16589.83 грн.; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24282 грн.; стягнуто з AT «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» витрати, що пов`язані з явкою до апеляційного суду (витрати пов`язані з проїздом) в сумі 564 грн.

Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності постановленого судового акта і викладенні незрозумілої частини рішення суду чи його певних висновків у більш чіткій і зрозумілій формі.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та докладно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Виходячи із системного тлумачення норм статті 271 ЦПК України, роз`яснено може бути рішення суду виключно у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує велика ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналіз поданої заяви про роз`яснення судового рішення свідчить, що заявнику не зрозумілий саме порядок та спосіб виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, з урахуванням вже виплачених сум позивачу на підставі постанови Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, натомість чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання. Шляхом роз`яснення судового рішення суд не вправі змінювати спосіб та порядок його виконання.

В цілому заява відповідача про роз`яснення рішення, зводиться до отримання юридичної консультації, оскільки питання зарахуванням раніше сплачених сум вирішується вже в порядку виконання рішення.

Враховуючи викладене, підстав для роз`яснення постанови суду в порядку 271 ЦПК України апеляційний суд не вбачає, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Кокольського Сергія Івановича про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01 серпня 2022 року в такій редакції:

У Х В А Л А

01 серпня 2022 року м. Київ

справа № 234/1020/18

провадження № 61-21193ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши клопотання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») про зупинення виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», у якому просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ № 706-к від 08 грудня 2017 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ № 757-к від 28 грудня 2017 року про її звільнення з посади начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; поновити її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2017 року по день ухвалення судом рішення.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі та задоволено позовні вимоги у цій частині.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 28 грудня 2017 року № 757-К про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року скасовано рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2018 року в частині стягнення з ПАТ «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору.

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 646 970, 80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 27 січня 2021 року включно.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року скасовано рішення Краматорського міського суду від 12 червня 2018 року в частині відмови у стягненні з ПАТ «Державний Ощадний банк України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2017 року по 16 лютого 2021 року включно в сумі 1 221 971, 01 грн.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» утримати із зазначеної суми податки та обов`язкові платежі.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

28 грудня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції, а також відмовлено у задоволенні клопотання АТ «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») про зупинення виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року.

У липні 2022 року АТ «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») знову звернулось до Верховного Суду з клопотанням про зупинення виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Заявник, посилаючись на частину другу статті 445 ЦПК України, вказує, що у разі виконання постанови апеляційного суду, якою стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та яка у подальшому може бути скасована судом касаційної інстанції, повернення коштів буде неможливим.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Проте заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, а також не надано жодних доказів, які б підтверджували реальну необхідність у такому зупиненні, зокрема, не надано доказів відкриття виконавчого провадження та здійснення примусового виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення виконання судового рішення у суді касаційної інстанції, у задоволенні клопотання АТ «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») про зупинення виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року слід відмовити.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») про зупинення виконання постанови Донецького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Білоусова