Номер провадження 2/676/279/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.

справа № 676/3842/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі і закриттям запису в Поземельній книзі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до

ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі із закриттям запису в Поземельній книзі.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.01.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 , в обґрунтування позовних зазначив, що відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку, серії ХМ № 037820 та серії ХМ № 037819 позивачі є співвласниками суміжних земельних ділянок: однієї для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0524 га., іншої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0250 га., які знаходяться на території АДРЕСА_1 .

Державний акт на право власності на земельну ділянку, Серії ХМ № 037820, виданий на підставі Договору дарування від 03.10.2003 року за №2449 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 71 від 01.07.2004 року.

Державний акт на право власності на земельну ділянку, Серії ХМ № 037819, виданий на підставі Договору дарування від 03.10.2003 року за №2449 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 70 від 01.07.2004 року.

Означені земельні ділянки обробляються (використовуються) ними з моменту набуття права власності, ними вчасно сплачуються податки. На земельній ділянці площею 0,0250 га. було побудовано будинок, який належить позивачам на підставі Договору дарування від 03.10.2003 року за №2449.

З метою виконання топографо-геодезичних та картографічних робіт та робіт із землеустрою, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачами замовлено у ПП «Моноліт-Вознесенськ» технічну документацію із землеустрою.

Подавши технічну документацію до Державного кадастрового реєстратора позивачами було отримано рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 04.04.2023 року.

Державним кадастровим реєстратором відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надано рішення за № РВ-023 від 04.04.2023 року, в якому вказується що заяву розглянуто про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 27.03.2023 року (реєстраційний ЗВ-023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Підставою відмови є перетин земельної ділянки позивачів із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0159; Площа співпадає на 91.5833 %.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0159 є ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності зареєстроване 21.09.2019 року, відповідно до Договору дарування від 21.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком Вадимом Миколайовичем, реєстраційний номер договору 2676.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру № НВ-2023, земельна ділянка площею 0,0944 га з кадастровим номером :03:002:0159(землі житлової та громадської забудови) була 05.09.2012 року зареєстрована Відділом Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області у Державному земельному кадастрі.

Наявність реєстрації згаданої вище земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права Позивачів щодо вільного володіння та користування земельними ділянками для будівництва та обслуговування житлового будинку і надвірних споруд площею 0,25 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0524 га, які знаходиться на території АДРЕСА_1 .

Тому, позивачі переконані, що державна реєстрація 05.09.2012 року земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0159 в Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню судом, оскільки їх державні акти видані у 2004 році, про що і просять суд.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Лілія Коруняк звернулася до суду із відзивом, у якому, просить суд відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що доводи позивачів та їх представника є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону. Зазначає, що Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та свобод позивачів, у зв`язку з чим заперечують проти позовних вимог. Вказують, що Державним кадастровим реєстратором було правомірно внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку із кадастровим номером, :03:002:0159. Не було законних підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч.10 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). З аналізу ст.265 ЦПК України випливає, що суд встановлює чи були порушені, невизнанні або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким. Оскільки Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та свобод позивачів, та позивачі не надали жодних доказів порушення їх права саме Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області. Вважають, що позивачі не надали належних та допустимих доказів того, що Головним управлінням порушено їх права, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивачів ОСОБА_4 , направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідака ОСОБА_3 направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Лілія Коруняк в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи судом повідомлена належним чином.

Суд розглядає справу у відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ХМ № 037820, виданого на підставі Договору дарування від 03.10.2003 року за №2449 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 71 від 01.07.2004 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ХМ № 037819, виданого на підставі Договору дарування від 03.10.2003 року за №2449 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 70 від 01.07.2004 року, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належать земельні ділянки площею 0,0524 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,250 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що підтверджується вказаними Державними актами.

Позивачами було замовлено технічну документацію для відновлення меж вищевказаних земельних ділянок. Однак, Державним кадастровим реєстратором відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, їм було відмовлено і надано рішення за № РВ-023 від 04.04.2023 року, в якому вказується що заяву розглянуто про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 27.03.2023 року (реєстраційний ЗВ-023) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав перетину земельної ділянки позивачів із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0159; Площа співпадає на 91.5833 %., що підтверджується вказаним Рішенням про відмову № РВ-023 від 04.04.2023 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0159 є ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності зареєстроване 21.09.2019 року, відповідно до Договору дарування від 21.09.2019 року, де ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0944 га, який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком Вадимом Миколайовичем, реєстраційний номер договору 2676.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру № НВ-2023 від 20.08.2019 року, земельна ділянка площею 0,0944 га з кадастровим номером :03:002:0159(землі житлової та громадської забудови), цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі зміни їх цільового призначення, 13.12.2011 року; Хмельницька регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_6 , була 05.09.2012 року зареєстрована Відділом Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ЯМ № 913860 від 05.09.2012 року, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0944 га на підставі рішення сесії Колибаївської сільської ради від 29.05.2012 року №12.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 3 Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на день видачі державного акта від 22 грудня 1994 року) розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 6 ЗК України 1990 року громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, зокрема безплатно для ведення садівництва.

Статтями 17, 18 ЗК України 1990 року визначався певний порядок та підстави надання громадянам у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності за рішенням органів державної влади в межах їх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 17 ЗК України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051 Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також: про власників, користувачів земельної ділянки); робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування; приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 -85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі

Згідно зі статтею 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Частинами першою, третьою статті 23 ЗК України 1990 року передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Таким чином, у ЗК України 1990 року законодавець визначив, що право власності на земельну ділянку виникає лише після обов`язкового настання двох умов: встановлення землевпорядною організацією меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені статтею 23 ЗК України 1990 року (державними актами).

ЗК України 1990 року втратив чинність з 01 січня 2002 року та набрав чинності ЗК України 2001 року, відповідно до пункту 7 розділу X «Перехідні положення» якого за громадянами та юридичними особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше чинним законодавством, зберігалися права на ці ділянки.

Положення про посвідчення державними актами права власності та користування земельними ділянками містяться також у ЗК України.

Статті 140, 142, 143 ЗК України містять вичерпний перелік підстав припинення прав на земельну ділянку, проте зазначені норми застосовуються у випадку, якщо право набуто в установленому законом порядку.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 344/15256/17 (провадження № 61-17543св19).

Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також: інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності».

Суб`єктами права власності на землю, згідно п. а ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України «Громадяни України набувають-права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

Ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю)».

Відповідно до положень п. б, ч. 1, ст. 90 Земельного кодексу України «Власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі».

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц зроблено висновок, що «рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків на які воно спрямоване» (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 911/3681/17 (п. 39), від 15.10.2019 року у справі № 911/3749/17 (п. 6.27), від 22.01.2020 року у справі № 910/1809/18 (п. 35), від 01.02.2020 року у справі № 922/614/19 (п. 52). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц (п.50), від 04.12.2018 у справі № 917/1739/17 (п. 84). Тому суд має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи органу рішенню органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та викласти її в мотивувальній частині судового рішення. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.

Встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0944 га на підставі рішення сесії Колибаївської сільської ради від 29.05.2012 року №12, яким не було враховано, що вказана земельна ділянка не була вільною, і право власності на вказану земельну ділянку не було припинено у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з пунктом 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Таким чином, земельні ділянки позивачівплощею 0,0524 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, які знаходяться на території АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставіДержавного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ХМ № 037820, виданого на підставі Договору дарування від 03.10.2003 року за №2449 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 71 від 01.07.2004 року, та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ХМ № 037819, виданого на підставі Договору дарування від 03.10.2003 року за №2449 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 70 від 01.07.2004 року, є сформованими і їм присвоєно кадастрові номери.

Встановлено, що вказані земельні ділянки не були внесені до Державного земельного кадастру, у зв`язку з чим позивачі замовилитехнічну документацію для відновлення меж цих земельних ділянок і отримали відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав перетину їх земельних ділянок із земельною ділянкою відповідачки, оскільки її земельна ділянка була внесена до Державного земельного кадастру у 2012 році.

Відповідно до частин другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Разом з тим, при розробці проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0159, власником якого є відповідачка ОСОБА_3 від 13.12.2011 року, не дотримано вказаних вимог, що призвело до накладення земельної ділянки площею 0,0944 га на земельні ділянки площею 0,250 га та площею 0,0524 га, право власності на які належить позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що порушує їх право, як власників, тому державна реєстрація вказаної земельної ділянки підлягає скасуванню.

Так, статтю 79-1 Земельного кодексу України доповнено частиною тринадцятою такого змісту: «Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено що власник майна має право

вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 Цивільного кодексу України).

Аналізуючи надані докази по справі суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме: позовна вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі підлягає задоволенню, а у вимозі про закриття запису в Поземельній книзі, як і інші дії реєстратора, які він виконує при скасуванні державної реєстрації, передбачені законом, слід відмовити

На підставі ст. 391 ЦК України, ст.ст. 17,18, 22, 23 ЗК України 1990 року, ст.ст. 79-1,81, 90, 152,153, 198 ЗК України, Закону України «Про землеустрій», керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (, місцезнаходження : АДРЕСА_3 ), про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі із закриттям запису в Поземельній книзі - задовольнити частково.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:002:0159 площею 0,0944 га, місцем розташування у селі Смотрич Кам`янець-Подільського району у Хмельницької області .

В решті позовних вимог - відмовити.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , зайво сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення - 23 лютого 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.