Справа № 163/29/24
Провадження № 2/163/89/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві керівник Ковельської окружної прокуратури просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь Головненської селищної ради 293191,76 гривень шкоди, заподіяної порушенням законодавства про навколишнє природнє середовище.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що Любомльським відділом Ковельської окружної прокуратури Волинської області при виконанні повноважень, визначених ст.1311 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 , який у період з 16.02.2022 по 17.02.2022 вчинив незаконну рубку десяти сироростучих дерев породи дуб на землях сільськогосподарського призначення Головненської селищної ради, чим заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 293191,76 гривень. По зазначеному факту незаконної порубки дерев проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 000219 за ознаками ст.356 КК України, у якому прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення та матеріали скеровано до Державної екологічної інспекції Волинської області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 03 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 складено протокол № 000143 про порушення ст.10 Закону України «Про рослинний світ», за результатами розгляду якого прийнято постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу, який відповідач сплатив добровільно. Проведеним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у відповідності до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 розрахунком встановлено розмір заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу в сумі 293191,76 гривень. 09 грудня 2022 року Держекоінспекція виставила ОСОБА_1 претензію для добровільної сплати розміру заподіяної шкоди, проте у добровільному порядку зазначеної суми шкоди відповідач не відшкодував.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 22 січня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач отримав 13 лютого 2024 року.

У строк, визначений судом в ухвалі від 22 січня 2024 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопад 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

19 лютого 2022 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань були внесені відомості під номером кримінального провадження 0000219 за ознаками ст.356 КК України про те, що 18 лютого 2022 року близько 21 год 09 хв по вулиці Володимирській в місті Любомль виявлено вантажний автомобіль «Рено Магнум», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , навантаженою діловою деревиною породи «дуб» без належної документації.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що місцем незаконної порубки вилученої деревини є земельна ділянка, яка розташована за меліоративним ровом від населеного пункту села Гупали Ковельського району Волинської області, де розміщений будинок-пустка, навколо якого було виявлено свіжозрізані пні дерев породи «дуб звичайний».

Також встановлено, що ця земельна ділянка не перебуває у користуванні ДП «Любомльське ЛГ» та не належить до земель лісового фонду.

Водночас встановлено, що користувачем цієї земельної ділянки є ОСОБА_1 , який без будь-яких дозвільних на те документів зрізав дерева породи «дуб» та їх продав. При цьому, у встановленому порядку ОСОБА_1 цю земельну ділянку не приватизував, хоча рішенням селищної ради від 09 липня 2021 року № 6/50 йому надавався дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 30 вересня 2022 року кримінальне провадження № 0000219 закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Цієї ж постановою старшого дізнавача постановлено скерувати її копію та копії матеріалів кримінального провадження до Державної екологічної інспекції у Волинській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

03 листопада 2022 року державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області склав протокол про адміністративне правопорушення № 000143 за ознаками ст.153 КУпАП про те, що ОСОБА_1 17-18 лютого 2022 року здійснив незаконну порубку сироростучих дерев породи «дуб звичайний» в кількості 10 штук діаметром пнів у корі 84, 100, 101, 78, 105, 120, 77, 43, 41 та 38 см на землях запасу сільськогосподарського призначення (рілля) за межами населених пунктів Головненської селищної ради, на південній окраїні поблизу села Гупали Ковельського району Волинської області, що не віднесені до лісового фонду, чим порушив ст.10 Закону України «Про рослинний світ». Примірник протоколу вручено ОСОБА_1 під підпис.

Цього ж дня цим же державним інспектором винесено постанову № 000226 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні передбаченого ст.153 КУпАП правопорушення за змістом складеного протоколу і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Штраф в сумі 340 гривень ОСОБА_1 сплатив в добровільному порядку, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» від 03 листопада 2022 року № 55.

Відповідно до виконаного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Волинської області розрахунку розміру шкоду, який здійснений у відповідності до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665, розмір шкоди, заподіяної довкіллю навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки ОСОБА_3 десяти сироростучих дерев породи «дуб» становить 293191,76 гривень.

Державна екологічна інспекція у Волинській області надіслала на адресу ОСОБА_3 претензію на указану суму, проте він її не відшкодував, що й стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області та Головненської селищної ради до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.8 Закону України № 591-XIV від 09.04.1999 «Про рослинний світ» з подальшими змінами і доповненнями (далі Закон № 591-XIV) використання природних рослинних ресурсів здійснюється в порядку загального або спеціального використання.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону № 591-XIV у порядку загального використання природних рослинних ресурсів громадяни можуть збирати лікарську і технічну сировину, квіти, ягоди, плоди, гриби та інші харчові продукти для задоволення власних потреб, а також використовувати ці ресурси в рекреаційних, оздоровчих, культурно-освітніх та виховних цілях.

Згідно із ч.1 ст.10 Закону № 591-XIV спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

У частині 5 статті 10 Закону № 591-XIV визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Стаття 153 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка.

Відповідно до преамбули Закону України № 1264-XII від 25.06.1996 «Про охорону навколишнього природного середовища» з подальшими змінами і доповненнями (далі Закон № 1264-XII) охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.

З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Цей Закон визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно із ст.4 Закону № 1264-XII від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 41 Закону № 1264-XII встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.з ч.2 ст.68 Закону № 1264-XII відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.

За змістом ч.ч.1, 4 ст.68 Закону № 1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно із ст.69 Закону № 1264-XII шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, за змістом наведених законодавчих норм відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання.

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України … постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.153 КУпАП є чинною та ніким не оскаржена, тому на підставі ч.6 ст.82 ЦПК України суд вважає, що наведені у цій постанові обставини та винуватість відповідача у незаконній порубці десяти сироростучих дерев породи «дуб» є доведеними і додатковому доказуванню не підлягають.

Розмір заподіяної довкіллю навколишньому природному середовищу внаслідок такої незаконної порубки становить 293191,76 гривень, що доводиться приєднаним до позову відповідним розрахунком, складеним у відповідності із Таксою, встановленою додатком 1 постанови КМ України від 23.07.2008 року №665.

Відповідачем зі своєї сторони розрахунок суми заподіяної шкоди не оспорений і не спростований, як і інші встановлені по справі фактичні обставини.

Тим самим заявлені вимоги по своїй суті і розміру суд вважає обґрунтованими і доведеними.

Згідно із ч.1 ст.47 Закону № 1264-XII для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

За змістом п.б ч.2 та п.г ч.4 ст.47 Закону № 1264-XII місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством; Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.691 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Згідно із п.4.1 глави ІV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого постановою Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.

Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 364/1080/16-ц.

Оскільки відповідач здійснив незаконну порубку дерев на землях комунальної власності Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області, тому встановлена у справі шкода підлягає відшкодуванню на казначейський рахунок цієї селищної ради.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області (розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ) заподіяну порушенням законодавства про навколишнє природнє середовище шкоду в сумі 293191 (двісті дев`яносто три тисячі сто дев`яносто одну) гривню 76 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури 4397 (чотири тисячі триста дев`яносто сім) гривень 88 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач - Державна екологічна інспекція у Волинській області; місце знаходження вулиця Степана Бандери, 20, місто Луцьк; ;

позивач Головненська селищна рада Ковельського району Волинської області; місце знаходження - вулиця Лесі Українки, 2, смт.Головне Ковельського району Волинської області; ;

відповідач ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь