Справа № 175/8022/23
Провадження № 2/177/199/24
РІШЕННЯ

ЗАОЧНЕ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г.Г.

за участі:

секретаря судового засідання Дятел К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 , завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4683,28 грн., судовий збір у розмірі 858,88 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2900,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.02.2018 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2575140. Відповідно до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

26.03.2018 о 18.40 год. по пл. Героїв Майдану в м. Дніпро мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

Внаслідок ДТП транспортному засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 завдано механічні пошкодження, а власнику вказаного автомобіля матеріальний збиток.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_2 є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 .

Страховик пошкодженого внаслідок ДТП автомобіляToyota, д.н.з. НОМЕР_2 АТ «АХА Страхування» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АМ/25755140.

На підставі страхового акту №ОЦ/207/000/18/0023 від 16.05.2019 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9366,57 грн.

Зазначає, що відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору, тому відповідно до положень ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування 50% виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4683,28 грн.

З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, заборгованість в добровільному порядку не погашена.

01.10.2020 між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до Договору, в тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом №АМ/2575140 від 09.02.2018.

Оскільки відповідачем до теперішнього часу страхові збитки не відшкодовані, позивач до якого перейшло право вимоги щодо відшкодування в порядку регресу, змушений звернутися до суду за захистом своїх законних інтересів.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 56).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.54,55,57), причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзиву не надано.

Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 2018 року о 18.40 год. в м. Дніпро площа Героїв Майдану, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 211040, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та перед початком маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасником руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., постанова не оскаржувалася, набрала законної сили 07.05.2018 року (а.с.12).

В результаті даної ДТП з вини водія ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15 зворот).

09.02.2018 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 (який є пенсіонером) було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2575140, за яким страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки ВАЗ 211040, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.11).

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховиком пошкодженого внаслідок ДТП автомобіляToyota, д.н.з. НОМЕР_2 є АТ «АХА Страхування», яке звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АМ/25755140 (а.с. 13).

На підставі страхового акту №ОЦ/207/000/18/0023 від 16.05.2019 ПрАТ «УПСК» було сплачено АТ «АХА Страхування» страхове відшкодування у розмірі 9366,57 грн. (а.с. 19), що також підтверджується платіжним дорученням № 5526 від 12.07.2019 (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Згідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, оскільки ДТП виникло з вини водія ОСОБА_2 , який керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору страхування, тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та ч. 1 ст. 38-1 Закону після проведення виплати на користь АТ «АХА Страхування» тобто з 12.07.2019 року у ПрАТ «УПСК» виникло право зворотної вимоги до винної особи на відшкодування 50% виплачених страхового відшкодування в розмірі 4683,28 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки шкода була завдана транспортним засобом, що відноситься до джерел підвищеної небезпеки, то відшкодування шкоди регламентується ст. 1187 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом, використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «УПСК» 11.09.2019 на адресу відповідача було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, заборгованість в добровільному порядку до теперішнього часу не погашена (а.с. 21).

01.10.2020 між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до Договору, в тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом №АМ/2575140 від 09.02.2018 в розмірі 4683,28 грн. (а.с. 8-10).

Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача як до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача щодо відшкодування в порядку регресу у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом №АМ/2575140 від 09.02.2018 в розмірі 4683,28 грн.

Суд, вважає, що в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують той факт, що позивач має обґрунтоване право на регресне відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4683,28 грн. до відповідача, який спричинив ДТП та спричиненушкоду в добровільному порядку відмовляється відшкодувати, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 858,88 гривень (а.с.26).

Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2900,00 грн.

Судом встановлено, що 30 січня 2019 року між адвокатом Самойленком П.М. та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 30/01/19 (а.с. 27). Також в матеріалах справи міститься додаткова угода №023 від 17.08.2023 до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 , в якому зазначений детальний опис наданих послуг та їх вартість (а.с. 23); акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.08.2023 до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 (а.с. 24); платіжна інструкція № Р24АР24АD5045 від 17.08.2023 про сплачу позивачем на користь адвоката грошових коштів у сумі 2900,00 грн; копія свідоцтва адвоката (а.с. 6).

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 2900,00 грн. за договором про надання правничої допомоги, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги № 30/01/19від 30.01.2019, додаткову угоду №023 від 17.08.2023 до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.08.2023 до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019, платіжна інструкція № Р24АР24АD5045 від 17.08.2023.

Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення у розмірі 2900,00 грн., при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), при цьому судом враховано складність справи та виконаних представником робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 1166, 1187, 1191 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на р/р НОМЕР_5 в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649, страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в сумі 4683 (чотири тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на р/р НОМЕР_5 в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649, витрати по сплаті судового збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Г.Г. Строгова