ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи №753/13021/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1416/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Гуль В.В.

судді Мельник Я.С., Матвієнко Ю.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригодою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПрАТ «НАСК «Оранта» на його користь 25 569 грн. 38 коп. матеріальної шкоди та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.03.2020 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 19а, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «KIA CEE'D», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року по справі №755/4663/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. за скоєну дорожньо-транспортну пригоду.

Разом з тим, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 01.03.2020 року за № АО/6309371, який був укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «НАСК «Оранта».

13.03.2020 року з метою відшкодування заподіяної шкоди позивач звернувся з заявою до ПрАТ «НАСК «Оранта» про страхову виплату та надав повний пакет документів, необхідних для отримання страхового відшкодування для відновлення транспортного засобу марки «KIA CEE'D», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Також, позивач звернувся до ТОВ «Автоцентр на Харківському» для проведення відповідних ремонтних робіт.

В процесі відновлення транспортного засобу було проведено інспекцію (дефектування пошкоджень автомобіля) та підготовку до проведення відновлювальних робіт на загальну суму 791 грн. 28 коп. з ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт № від 18.03.2020 року.

При цьому, загальна вартість відновлювальних робіт транспортного засобу KIA CEE'D, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , склала 43013 грн 87 коп. з ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт № від 22.05.2020 року.

Тобто, загальна сума витрат на відновлення транспортного засобу (проведення відновлювального ремонту) склала 43805 грн. 15 коп. з ПДВ.

У свою чергу, позивач вказував, що у відповідності до розрахунку страхового відшкодування від 26.03.2020 року, складеного ПАТ НАСК «ОРАНТА», матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу марки «KIA CEE'D», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження при ДТП, склав без врахування значення фізичного зносу 27 198 грн. 89 коп., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 16 229 грн. 49 коп.

Згідно зі страховим актом № ОЦВ-СП-20-32-23583/1 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та відповідно до поданої заяви позивача 16.04.2020 року страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 14 729 грн. (16 229 грн. 49 коп. - 1500 грн. - (франшиза) на рахунок АТ «Ощадбанк», отримувач платежу - ТОВ «Автоцентр на Харківському».

У зв'язку з тим, що витрати на відновлення автомобіля значно перевищили суму страхового відшкодування, заявлену ПАТ НАСК «ОРАНТА», позивачем було направлено на адресу страховика рахунок-фактуру № від 18.03.2020 року.

Листом за № 09-02-16/5888 від 24.06.2020 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» повідомило, що не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі, оскільки рахунок не відповідає протоколу огляду від 11.03.2020 року.

Разом з тим, 17.06.2020 року страховиком на рахунок позивача було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3 506 грн. 28 коп. (19735,77 грн. - 1500 грн. - 14729,49 грн.).

За вказаних обставин, а також посилаючись на повну сплату ним різниці між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту на адресу ТОВ «Автоцентр на Харківському», позивач вважає, що з відповідачів на його користь підлягає стягненню у солідарному порядку витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу у розмірі 25 569 грн. 38 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ НАСК «Оранта» виконало свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечивши у встановленому законом порядку і у встановлений термін проведення огляду належного позивачеві транспортного засобу, підготовку відповідного висновку експертизи, здійснивши розрахунок страхового відшкодування та виплативши його. При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що висновок експертизи складено з урахуванням даних про обсяг і характер пошкоджень, встановлених під час огляду належного позивачу автомобіля, з якими уповноважений представник власника ОСОБА_3 погодилась, про що свідчать її підпис у протоколі огляду транспортного засобу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції щодо необґрунтованості і недоведеності його позовних вимог, оскільки він фактично поніс витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, вказує, що законодавство встановлює обов`язок на відшкодування повного розміру заподіяної шкоди незалежного від того, яку суму страхового відшкодування визначить страховик за результатами огляду транспортного засобу, що своїм змістом є попереднім визначенням розміру заподіяної шкоди.

Також, вважає, що системний аналіз положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України та п.п. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, ПАТ НАСК «ОРАНТА» виконало свої зобов`язання, забезпечивши у встановленому Законом порядку і у встановлений термін проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, щодо якого претензій чи зауважень не надходило, складення відповідного автотоварознавчого дослідження та звіту про оцінку на підставі Методики товарознавчої експертизи, провівши розрахунок страхового відшкодування згідно з чинним законодавством та виплативши його. Також, зазначав, що позивач не позбавлений права звернутися до особи, відповідальної за збиток, з вимогою про сплату відшкодування (різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням).

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11.03.2020 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 19а, рухаючись заднім ходом, нет переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «KIA CEE'D», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року по справі № 755/4663/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. за скоєну дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АО/6309371 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 150000 грн. 00 коп., розмір франшизи 1500 грн. 00 коп. (а.с. 13).

13.03.2020 року позивач звернувся до ПАТ «СК «НАСК «ОРАНТА» з заявою про страхову виплату та надав повний перелік документів, необхідний для отримання страхового відшкодування для відновлення транспортного засобу «KIA CEE'D», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 15, 16).

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ТОВ «Автоцентр на Харківському» для проведення відповідних робіт, в процесі відновлення транспортного засобу було проведено інспекцію (дефектування пошкоджень автомобіля) та підготовку до проведення відновлювальних робіт на загальну суму 791,28 грн. з ПДВ, що підтверджено актом виконаних робіт № від 18.03.2020 року. Загальна вартість відновлювальних робіт транспортного засобу "KIA CEE`D", д.н.з. НОМЕР_3 , складає 43 013,87 грн. з ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт № 5 від 22.05.2020 року. Загальна вартість витрат на відновлення транспортного засобу позивача складає 43 805,15 грн. з ПДВ. (а.с. 19-24).

22.05.2020 року на адресу позивача страховою компанією було надіслано лист, в якому зазначено, що розрахунок страхового відшкодування за страховим випадком було здійснено відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зі змінами та доповненнями. Відповідно до ст. 29 вказаного Закону в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При розрахунку розміру матеріального збитку бралися до уваги результати проведеного огляду 11.03.2020 року пошкодженого транспортного засобу "KIA CEE`D", д.н.з. НОМЕР_3 , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року (далі методика).

Відповідно до п. 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: п`ять років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; сім років - для інших легкових КТЗ. Оскільки строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу "KIA CEE`D" перевищує сім років, то значення коефіцієнту фізичного зносу застосовується на загальних підставах і становить п`ятдесят один відсоток. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 26.03.2020 матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу "KIA CEE`D", внаслідок ДТП, склав 16 229,49грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 27 198,89 грн., а з урахуванням 16 229,49 грн.).

Згідно страхового акту № ОЦВ-СП-20-32-23583/1 ПАТ "НАСК "Оранта" та відповідно до поданої заяви позивача про страхове відшкодування, страховиком 16.04.2020 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 14 729,49 грн. (16 229,49 -1 500 франшиза) на рахунок АТ "Ощадбанк", отримувач платежу - ТОВ "Автоцентр на Харківській". Також, ПАТ "НАСК "Оранта" повідомило позивача, що розглянуто наданий ним рахунок № від 18.03.2020 року з ТОВ "Автоцентр на Харківському" та не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі, оскільки наданий рахунок не відповідає протоколу огляду від 11.03.2020 року. Тому, у ПАТ "НАСК "Оранта" відсутні підстави для перегляду розміру страхового відшкодування (а.с. 17, 18).

Також, як зазначено у позовній заяві та не заперечується відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта», 17.06.2020 року страховиком на рахунок позивача було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3 506 грн. 28 коп. (19735,77 грн. - 1500 грн. - 14729,49 грн.).

За вказаних обставин, а також посилаючись на повну сплату ним різниці між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту на користь ТОВ «Автоцентр на Харківському», позивач вважає, що з відповідачів на його користь підлягає стягненню у солідарному порядку витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу у розмірі 25 569 грн. 38 коп.

Звертаючись до суду з позовом за заявляючи позовні вимоги до ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 , позивач посилався на те, що оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 43 013 грн. 87 коп. та ним було сплачено різницю між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту у розмірі 25 569 грн. 38 коп., з відповідачів у солідарному порядку на його користь підлягає сплаті вказана сума коштів.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 71 Постанови).

Тобто, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Аналогічний правовий висновок викладено у поставі Верховного Суду від 11.12.2019 року по справі № 522/15636/16-ц.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, а також враховуючи те, що страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у ПАТ «НАСК «Оранта№» обов`язку відшкодувати позивачу заявлену ним суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка, у свою чергу, була здійснена на підставі експертизи, що відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 1074/8395.

Разом з тим, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції залишено поза увагою те, що, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 04.12.2019 року в справі № 359/2309/17, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з цього відповідача, як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, яка становить 25 569 грн. 38 коп.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 17.10.2019 року у справі № 370/2787/18, від 22.04.2020 року у справі № 756/2632/17, від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19.

Таким чином, на підставі ст. 376 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Як передбачено ч. 1 ст. 382 ЦПК України, у випадку скасування або зміни судового рішення суд апеляційної інстанції здійснюється розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору, а при зверненні з апеляційною скаргою - 1 261 грн. 20 коп.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840 грн. 80 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 грн. 20 коп., а всього 2 102 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригодою, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 25 569 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: