Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-1527/01
Номер провадження 4-с/711/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі - Мелещенко О.В.,

адвоката Ніколенка Є.А.

предстанивника згідно доручення Кривохижі Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ніколенка Євгена Анатолійовича на постанову старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 21.05.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Ніколенко Є.А. звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 21.05.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

В обгрунтування скарги, посилається на те, що у провадженні Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 3995555 від 18.03.2013 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1527, виданого 25.03.2001 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

21.05.2018 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименком М.В. було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в межах виконавчого провадження, оскільки станом на 04.05.2017 за боржником ОСОБА_1 обліковується заборгованість 89446, 44 грн.

09.08.2018 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відстунє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо рпозшуку такого майна виявились безрезультатними.

Боржник вважає оскаржувану постанову безпідставною, протиправною та такою, що винесена державним виконавцем з порушенням норм законодавства на дату її винесення, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Зазначає, що з моменту відкриття провадження № 399555 від 18.03.2013 і протягом усього виконання виконавчого листа ОСОБА_1 не отримував винесені у межах виконавчого провадження постанови. Про винесену постанову про обмеження права керувати транспортним засобом заявник дізнався у середині листопада 2023 року, коли був зупинений працівниками поліції у Київскій області для перевірки документів.

На адвокатсткий запит 11.12.2023 було отримано відповідь Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) щодо того, що матеріавли виконавчого провадження № 3995555 від 18.03.2013 знищені, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами виносилась у межах даного виконавчого провадження.

Звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості боржника зі сплати аліментів за період з 27.03.2001 по 04.05.2017, тобто заборгованість в межах 6 місяців обліковувалась ще за 7 місяців до набрання Законом № 2234-VII від 07.12.2017 чинності. Отже, боржник не мав можливості передбачити наслідки несплати аліментів, що потягне за собою обмеження його у праві керувати транспортними засобами, оскільки коли утворюввалась частина заборгованості, законодавство не передбачало таких наслідків, адже закон, що змінив положення ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» датований 07.12.2017, а оскаржувана постанова 21.05.2018

Виконавче провадження від 18.03.2013 не було закінчене, а виконавчий документ був повернутий стягувачеві через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. При таких обставинах у виконавця при поверненні виконавчого листа були відстуні підстави для скасування тимчасових обмежень. Натепер виконавець не може вчити дії без пред`явлення стягувачем виконавчого документа. Разом з тим, строк пред`явлення виконавчого листа закінчився у зв`язку з досягненням дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , а будь-яких дій стягувачемне не здійснювалось протягом 5 років.

Просить визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 прецесуального строку для звернення до суду та поновити строк для звернення зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименка М.В. від 21.05.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у межах виконавчого провадження № 3995555 від 18.03.2013, скасувати на постанову старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименка М.В. від 21.05.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у межах виконавчого провадження № 3995555 від 18.03.2013 та скасувати тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, встановлене у відношенні боржника постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименка М.В. від 21.05.2018 у межах виконавчого провадження № 3995555.

У судовому засіданні, яке здійснювалося у режимі відеоконференцзв`язку, предстаник заявника адвокат Ніколенко Є.А. підтримав скаргу у повному обсязі. Додатково повідомив, що маючи оскаржуване обмеження ОСОБА_1 не має змоги працювати і влаштуватись на роботу за спеціальністю водій.

Представник виконавчої служби згідно доручення ОСОБА_3 заявлені вимоги не визнав. Повідомив, що скасувати заходи можна лише коли стягувач звернеться з заявою про відсутніст заборгованості або за домовленістю з боржником.

Заінтересовано особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, хоча повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, постановою від 21.05.2018 старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименка М.В. встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у межах виконавчого провадження № 3995555 від 18.03.2013.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 27.03.2001 року по 04.05.2017 року в сумі 89446,44 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно відповіді Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) від 11.12.2023 вбачється, що на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відноснг боржника ОСОБА_1 перебувало виконавче провадження № 3995555 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1527, виданого 27.03.2001 Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини. 09.08.2018 виконавче провадження завершене згядно п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у боржнирка відсутнє ліквідне майно, на яке можна звернути стягнення. Виконавче провадження знищене.

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Відповідно до п.2 ч.9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови), за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема і про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.10 ст.71 вище вказаного Закону, тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.05.2018 року винесена з порушенням вимог ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону, припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1, 2, 5, 7, 9, 10, 12, 14 частини першої статті 39 Закону.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Як вбачється з матеріалів справи та не заперечується учасниками процесу, виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів не було закінчене, а виконавчий документ був повернутий стягувачу через відсутність у боржника ліквідного майна, на яке може бути звернене стягнення.

Суд звертає увагу на те, що наразі державним виконавцем не можуть вчинятись дії у виконавчому провадженні без повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документа. Однак, строк пред`явлення виконавчого листа закінчився в зв`язку з досягненням 04.05.2017 дитиною повноліття.

Тому суд доходить висновку про задоволення скарги та скасування зазначеного тимчасового обмеження.

Окрім того, суд звертає увагу на положення п. 1 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі , якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

З письмових матеріалів справи вбачається, що заявнику запропоновано вакансію водія-експедитора вантажного фургона для доставки товарів у Товаристві з обмеженою відповідальністю спільне азербайджано-українське підприємство «Компанія Ніка».

Враховуючи правову позицію висловлено в постанові ВП ВС від 16.11.2022 року у справі № 910/7310/20 (провадження № 12-23гс22), суд наділений повноваженнями скасовувати рішення органів державної виконавчої служби.

Судом також береться до уваги те, що про оскаржувану постанову скаржник дізнався у листопаді 2023 року та у подальшому адвокатом Ніколенком Є.А. здійснено адвокатсткий запит до виконавчої служби щодо обставин винесення постанови про тимчасове обмження. Після отримання відповіді від Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) 11.12.2023, адвокатом в інтересах ОСОБА_1 направлено скаргу до суду 21.12.2023, тому суд вважає за можливе поновити скаржнику строк звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

постановив:

Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження постанови старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименка М.В. від 21.05.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у межах виконавчого провадження № 3995555 від 18.03.2013.

Скасувати на постанову старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименка М.В. від 21.05.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у межах виконавчого провадження № 3995555 від 18.03.2013 та скасувати тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, встановлене у відношенні божника постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Герасименка М.В. від 21.05.2018 у межах виконавчого провадження № 3995555.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька