Справа № 372/6319/23
Провадження № 2-611/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

19 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

-В С Т А Н О В И В:

В грудні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з останнього заборгованість (пеню) зі сплати аліментів. Свою вимогу мотивує тим, що 04.11.2006 року вони з відповідачем уклали шлюб, який 20.01.2022 року було розірвано. Від шлюбу мають двох спільних дітей сина ОСОБА_4 та доньку ОСОБА_5 . Відповідно до виконавчого листа № 372/2647/21 від 13.06.2022 року, виданого на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 06.10.2021 року, відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1700 грн. на кожну дитину, починаючи з 16.07.2021 року до досягнення ними повноліття. Від сплати аліментів відповідач ухиляється, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів за період з 16.07.2021 року по 01.12.2023 року в розмірі 96 845,05 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали по наведеним вище мотивам, просили позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилися син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.10.2021 року відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1700 грн. на кожну дитину, починаючи з 16.07.2021 року до досягнення ними повноліття.

Відповідно до розрахунку із сплати аліментів, станом на 01.12.2023 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 96 845,05 грн. зі сплати аліментів на утримання дітей.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Згідно зі ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей, та з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 СК України.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц та наданого позивачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який проведено держаним виконавцем, суд погоджується із розміром неустойки (пені) по аліментах.

Відповідно до статті 196 СК України пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки (пені) за період з січня 2022 року по грудень 2023 року розрахований відповідно до діючих норм законодавства та складає 285 634 грн. Сума заборгованості по аліментах складає 96 845, 05 грн. Оскільки нарахована пеня значно перевищує розмір заборгованості по аліментах, відтак, на підставі ст.196 СК України стягненню підлягає пеня в розмірі, що дорівнює 100% суми заборгованості, а саме 96 845,05 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та підлягають до задоволення.

Враховуючи вимоги ст.ст. 133, 137 ЦПК України, слід також стягнути 3000 грн. судових витрат позивачем на надання правової допомоги, що підтверджуються долученими до матеріалів справи Договором про надання правової допомоги від 08.02.2024 року та копією квитанції № 0.0..1 від 08.02.2024 року.

На підставі п. 3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Тому, відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 549 ЦК України, ст.ст. 195, 196 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 96845 грн., 3000 грн. витрат на правову допомогу, а всього стягнути 99 845 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 березня 2024 року.

Суддя Т.В. Проць