З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/537/23
№пр. 2/384/13/2024
14 березня 2024 року смт. Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючої судді Сорокіної О.О.
з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Вільшанка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Задорожнюк Оксани Борисівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,
Адвокат Задорожнюк Оксана Борисівна звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки, ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за АДРЕСА_1 . Своїм майном ОСОБА_3 не розпорядилася, заповіт від її імені не посвідчувався. Позивач вчасно звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про прийняття спадщини, надалі 15 березня 2023 року вона звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Позивач вважає, що житловий будинок за АДРЕСА_1 , належав в цілому, на праві приватної власності її батьку - ОСОБА_4 , а після його смерті право власності на вказаний будинок, в порядку спадкування, належало матері позивача ОСОБА_3 , а тому входить до складу спадщини.
У зв`язку з наведеним, з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07 вересня 2023 року.
07 вересня 2023 року підготовче засідання перепризначено на 26 жовтня 2023 року.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2023 року за клопотанням представника позивача витребувано докази та відкладено підготовче засідання на 16 листопада 2023 року.
16 листопада 2023 року підготовче засідання відкладено на 29 листопада 2023 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів.
29 листопада 2023 року підготовче засідання відкладено на 13 грудня 2023 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів.
13 грудня 2023 року підготовче засідання відкладено на 03 січня 2024 року у зв`язку з неявкою сторін.
03 січня 2024 року підготовче засідання відкладено на 18 січня 2024 року у зв`язку з неявкою сторін.
18 січня 2024 року підготовче засідання відкладено на 25 січня 2024 року у зв`язку з неявкою сторін.
Ухвалами Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2024 року змінено предмет позову та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням заяви про зміну предмету позову з позовними вимогами: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала її матері ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності; залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача ОСОБА_2 . Підготовче засідання відкладено на 27 лютого 2024 року.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 березня 2024 року.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Задорожнюк Оксана Борисівна подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги повністю, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився. Відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання неодноразово повідомлявся. Відзив на позовну заяву не подав.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України,власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Рябоконеве Арбузинського району Миколаївської області, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області 20 травня 1986 року. Батьками у вказаному свідоцтві вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 34).

28 січня 1994 року ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 28 січня 1994 року Рябоконівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області (а.с. 18).

17 грудня 2004 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 17 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 34).

Відповідно до рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2012 року та ухвали Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2012 року про виправлення описок у судовому рішенні Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2012 року, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис 21. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишено ОСОБА_9 (а.с.74,76).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області 05 липня 2010 року (а.с. 19).

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , Вільшанською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №176/2010.

Із матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , подали його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 161-162).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 25 квітня 2019 року (а.с.5).

Відповідно до копії довідки Вільшанської селищної ради за №1986 від 22.05.2019, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті зареєстрована була одна (а.с.79).

Після смерті ОСОБА_3 Вільшанською державною нотаріальною конторою 23 травня 2019 року була заведена спадкова справа №74/2019.

Із матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . У заяві зазначила, що спадкоємців, передбачених ст. 1241 Цивільного кодексу України, немає (а.с. 65-144).

15 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменка Ф.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що документи, що посвідчують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , нотаріусу не надано, а подано документи, що посвідчують право власності на вказаний житловий будинок, що належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , де зазначено, що згаданий житловий будинок придбаний ним на спільні сумісні кошти з другим з подружжя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час частка померлого другого з подружжя ОСОБА_3 не виділена, свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя не видавалося, відомості про зареєстроване право власності на частку згаданого житлового будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №325907815 від 15.03.2023.

У зв`язку з наведеним, позивач, як спадкоємець, не може оформити спадщину після смерті своєї матері.

Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 листопада 2007 року, ОСОБА_10 передала у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність придатний для використання за призначенням житловий будинок за АДРЕСА_1 , і зобов`язується сплатити за нього обговорену грошову суму (а.с. 7-10).

Відповідно до п.1.11 вказаного договору покупець повідомив продавця про те, що згаданий в цьому договорі житловий будинок набувається у власність (купується) за згодою його дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується її письмовою заявою оформленою в установленому законом порядку.

Поряд з цим, у заяві, поданій приватному нотаріусу Вільшанського районного нотаріального округу Науменко Ф.С. 21 листопада 2007 року, ОСОБА_3 надала свою згоду на купівлю її чоловіком, ОСОБА_4 житлового будинку за АДРЕСА_1 та укладення відповідного договору купівлі-продажу. У своїй заяві вона підтвердила, що гроші, які витрачаються на придбання об`єкта нерухомості, є їх спільною сумісною власністю. Придбана нерухомість також буде об`єктом права їх спільної сумісної власності, що набута ними під час шлюбу. При цьому стверджувала, що договір купівлі-продажу, з текстом якого вона ознайомлена, укладається її чоловіком в інтересах сім`ї, на умовах які вони попередньо обговорили і за умовами вказаного договору відповідає їх спільному волевиявленню (а.с.188).

Згідно з розпорядженням селищного голови Вільшанської селищної ради Кіровоградської області №9-р від 12 лютого 2016 року "Про перейменування вулиць, провулків, площі та демонтаж пам`ятника та пам`ятного знаку, що розташовані на території Вільшанської селищної ради", перейменовано АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.70 СК України, розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, житловий будинок за АДРЕСА_1 , який був придбаний 27 листопада 2007 року під час зареєстрованого шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , був їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370 ЦК України, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що для отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки будинку, яка знаходилась у спільній сумісній власності спадкодавця та іншого співвласника, закон не вимагає визначення часток за кожним із них у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку спірного будинку встановлено матеріалами справи. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів належність ОСОБА_3 1/2 частки житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , і таких доказів суду не надано. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, спадкове майно належало спадкодавцю, а тому порушене право позивача на успадкування майна підлягає судовому захистові. За таких обставин суд вважає, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_11 права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві спільної сумісної власності подружжя матері позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду у розмірі 1073 грн. 60 коп. залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов адвоката Задорожнюк Оксани Борисівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Вільшанська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, 15, смт. Вільшанка Голованівського району Кіровоградської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя Сорокіна О.О.