ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1936/21 Номер провадження 22-ц/814/72/24Головуючий у 1-й інстанції Високих М.С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар:Кириченко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2021 року у справі за заявою Управління майном комунальної власності міста, заінтересовані особи Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради , Перша Полтавська державна нотаріальна контора Полтавської області , про встановлення факту , що має юридичне значення та визнання спадщини відумерлою

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року Управління майном комунальної власності міста звернулося до суду із заявою, в якій просило, встановити юридичний факт, а саме факт набуття ОСОБА_2 права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 та визнати спадщину померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою і передати її у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради.

Мотивуючи заяву вказано, що співвласники квартири АДРЕСА_1 померли, ОСОБА_3 08 липня 2009 року, а ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлий ОСОБА_3 з 22.11.2006 до дня смерті проживав у вказаній квартирі разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка після його смерті фактично прийняла спадщину, проте не оформила спадкові права у встановленому порядку та свідоцтва про право на спадщину не отримувала. Після смерті ОСОБА_2 її майно ніким не прийнято, з часу відкриття спадщини минуло понад один рік, у зв`язку із чим в порядку ст.1277 ЦК України орган місцевого самоврядування зобов`язаний був звернутись до суду із відповідною заявою про визнання такої спадщини відумерлою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2021 року заяву Управління майном комунальної власності міста, заінтересовані особи - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, Перша Полтавська державна нотаріальна контора Полтавської області, про визнання спадщини відумерлою задоволено повністю.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після померлого ОСОБА_3 , яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнано спадщину померлої ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою.

Передано відумерлу спадщину ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, що складається з квартири АДРЕСА_1 .

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою , яку мотивувала тим, що вона є єдиною спадкоємицею після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не перевірив належним чином відсутність спадкоємців за законом , які прийняли спадщину після померлої ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У липні 2009 року ОСОБА_2 в наслідок падіння травмувалась , у зв`язку із чим потребувала стороннього догляду , який здійснювала ОСОБА_1 постійно проживаючи з ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1 .

Скаржник зазначає, що її батько ОСОБА_3 ,був єдиним сином ОСОБА_2 , та за умови якщо б він пережив останню , то був би єдиним спадкоємцем. Відтак ОСОБА_1 , має право на спадкування після померлої бабусі за правом представлення.

Апелянт зверталася до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини , проте їй було роз`яснено , що відсутня необхідність у поданні заяви про прийняття спадщини , оскільки вона на час відкриття спадщини постійно проживала із ОСОБА_2 . Необхідність звернення до нотаріуса зумовлена лише видачею свідоцтва про право на спадщину , отримання якого не обмежено часовим проміжком. У в`язку із чим ОСОБА_1 була переконана , що нею були вчинені всі дії щодо прийняття спадщини після її бабусі ОСОБА_2

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2021 року , та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог Управління майном комунальної власності міста.

Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради надало відзив на апеляційну скаргу у якому просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки правові підстави для її задоволення відсутні з огляду на надані заявником докази.

Полтавська міська рада також надала відзив на апеляційну скаргу у якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 у зв`язку із недоведеністю прийняття останньою фактом проживання спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з розміром частки по 1/2, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 21.12.2006 (а.с.7).

За повідомленням Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві від 30.06.2021 (а.с.6), в архіві відділу наявні актові записи про смерть №2109 від 11.07.2009 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та №459 від 12.02.2010 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 19.05.2021 (а.с.8), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані за адресою: квартира АДРЕСА_1 і були зняті з реєстраційного обліку в зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_7 та 21.07.2009 відповідно.

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкові справи після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заводились, заповіти померлими не складались (а.с.27-32).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 06.08.1991 року ОСОБА_4 , є донькою ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 20.07.2008 серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_6 » . В подальшому згідно свідоцтва про шлюб від 06 вересня 2014 року серія НОМЕР_4 ОСОБА_7 уклавши шлюб з ОСОБА_8 , змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Із довідки Управління соціального захисту населення Подільської районної у місті Полтаві ради вбачається , що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 . Відповідна інформація міститься і в довідці Органу самоорганізації населення «Новобудова» , згідно якої ОСОБА_1 проживає за адресою спірного майна без реєстрації починаючи з 08 липня 2009 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки до теперішнього часу спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 і яка складається з квартири АДРЕСА_3 , ніким не прийнята, із заявами про прийняття спадщини після померлої жодна особа не зверталась, відомості про наявність спадкоємців, а також про наявність заповіту, заведених спадкових справ у Спадковому реєстрі відсутні , а відтак заява Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду Управління майном комунальної власності міста посилалось на те, що спадкова справа після смерті власниці квартири не заводилася, що свідчить про неприйняття спадщини спадкоємцями, а тому заявник, виходячи із положень статті 1277 ЦК України, звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді.

Коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 місцевим судом не з`ясовано, проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, заявник ОСОБА_1 є онукою спадкодавиці та вважає себе спадкоємцем за законом.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

З огляду на наявні у матеріалах справи письмові докази, які засвідчують обставину існування на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення спадкоємця після смерті ОСОБА_2 , підстав для розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження суд першої інстанції не мав, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, яка претендує на спадкове майно, тобто наявний спір про право, що підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Залишення без розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження, не перешкоджає зверненню до суду із відповідним позовом для вирішення спору.

Під час ухвалення рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування такого рішення з ухваленням нового про залишення заяви Управління майном комунальної власності міста про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

Керуючись ст.ст. 294, 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2021 року скасувати.

Заяву Управління майном комунальної власності міста, заінтересовані особи Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради , Перша Полтавська державна нотаріальна контора Полтавської області , про встановлення факту , що має юридичне значення та визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи право на звернення до суду із позовом на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов