Справа № 145/219/21
Провадження № 2-в/145/2/2024
У Х В А Л А

"28" березня 2024 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

з участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 145/219/21 за її позовною заявою до ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про визнання незаконними звільнення, скасування наказу № 8-ос від 11 січня 2021 року, поновлення на роботі та компенсацію заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

На розгляд даної заяви представник відповідача ОСОБА_2 не з"явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

До початку розгляду подав суду заяву про відвід головуючому судді Копиловій Л.В., посилаючись на те, що в судовому засіданні 18 березня 2024 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог суду в якості доказу було надано невідомий диск. При цьому усно третя особа ОСОБА_3 заявила, що на диску є фотографії та частини відео, які допоможуть відновити втрачене провадження. Він висловлюючи свою думку щодо долучення диску вказував, що заперечує проти його долучення до матеріалів справи, бо не знає що на тому диску. Однак не зважаючи на це суддя долучила до справи наданий диск. Пізніше 19 березня 2024 року він під час ознайомлення з матеріалами справи через систему ЄСІТС виявив заяву ОСОБА_3 від 18 березня 2024 року про долучення доказів до справи. Так як справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження головуючий суддя не повинна була брати до уваги надані докази, так як вони не надсилалися відповідачеві. Крім того, в ході ознайомлення з матеріалами справи він виявив, що в протоколі судового засідання від 18 березня 2024 року взагалі відсутні відомості про його заперечення щодо долучення диску до матеріалів справи, також було виявлено, що представник відповідача в протоколі вказаний як "заінтересована особа", що не відповідає дійсності. Також головуючий суддя Копилова Л.В. вказала, що ніяке провадження ще не відновлено, але тут же показала учасникам справи документи, які були віднайдені судом та надала можливість ознайомитися з ними третій особі та позивачу, хоча заява про ознайомлення не надходила. Відсутні ці матеріали і в електронній системі ЄСІТС.

Відповідач в даному випадку не висловлює незгоду сторони з процесуальними рішеннями суду, а вказує на те, що суддя повністю нівелює права відповідача, що викликає у нього сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 покладалися на розсуд суду при вирішенні заявленого відводу.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали заяви про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За ч.5 ст.40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Оскільки в Тиврівському районному суді Вінницької області станом на 28 березня 2024 року правосуддя здійснюють два судді - суддя Копилова Л.В. та суддя Ратушняк І.О., питання про відвід судді у даній справі відповідно до вимог ч.5 ст.40 ЦПК України вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді Копилової Л.В. така заява не містить.

Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Таким чином, учаснику справи необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Суд зазначає, що принципи судочинства виключають для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, правова чи процесуальна позиція яких не влаштовує сторону по справі.

Враховуючи наведене, зазначені представником відповідача обставини, на думку суду, не можу бути підставою для відводу судді.

Отже, доводи наведені у заяві про відвід судді, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Копилової Л.В. безпосередньо та однозначно і не вказують на її особисте упереджене ставлення до відповідача або особисту прихильність до інших учасників справи.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Також суд зазначає, що зауваження щодо неповноти та неправильності протоколу судового засідання представник відповідача не висловлював.

Керуючись ст.ст.36,40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача про відвід головуючому судді Л.В.Копилової, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Копилова Л. В.