КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9366/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року про повернення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Консорціуму «Військово-будівельна індустрія» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

встановив:

В січні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року по вказаній цивільній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2024 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без руху та не усунув недоліки заяви.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, у січні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2024 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Згідно вказаної увхали заявнику необхідно було зазначити підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами; дату, коли заявник дізнався або міг дізнатись про існування обставин, що стали підставою для перегляду рішення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року, в якій встановлено, що «постановою суду апеляційної інстанції від 06.07.2020 за наслідками перегляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , визнано доведеним, що починаючи з серпня 2016 року по травень 2017 року Консорціумом "Військово-будівельна індустрія" на користь ОСОБА_1 згідно графіка погашення заборгованості від 27 липня 2016року перераховано 90 384 грн 04 коп., з посиланням на долучені до справи копії банківських виписок та платіжних доручень ПАТ «Діамантбанк». Окрім цього, звернуто увагу, що факт отримання відповідачем указаної суми грошових коштів було підтверджено ОСОБА_1 у заяві про припинення скоєння вчинення злочину від лютого 2019 року, адресовану позивачу, у якій зазначено, що станом на 01.06.2017 Консорціум згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва на його користь сплатив кошти, в сумі 90 384 грн 04 коп. (а.с.21,22 т.1).».

Як видно із матеріалів справи, 06 лютого 2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій останній зазначає, що підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є інша встановлена сума перерахунку коштів, яка не була встановлена під час судового, яка стала відома заявнику з листа Секретаріату Кабінету Мінстрів України від 10 листопада 2023 року, який фактично отримав заявник 13 грудня 2023 року.

Однак, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції зазначав, що заявником не наведено істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Колегія суддів не може погодитися з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1, 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ст.426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

У заяві зазначаються: найменування суду, якому адресується заява; ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; інші учасники справи; дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

До заяви додаються: копії заяви відповідно до кількості учасників справи; документ про сплату судового збору; докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Згідно з ч.3 ст.427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У поданій ОСОБА_1 заяві про перегляд судового рішення викладено зміст його вимог та обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як визначено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник зазначає, що він направив запит на публічну інформацію до Секретаріату Кабінету Міністрів України з проханням надати інформацію щодо підтвердження сплати заявнику у період 2016-2017рр. грошових коштів за рішенням суду у справі 761/6602/16-ц. 13 грудня 2023 року на вказаний запит заявник отримав відповідь, зі змісту якої він дізнався, що загальна сума перерахованих йому коштів у вказаній справі за вищезазначений період склала 64 709,15 грн.

Цю обставину ОСОБА_1 визначив як ново виявлену та стверджує, що дізнався про неї 13 грудня 2023 року.

Аналогічні доводи заявник навів у заяві про усунення недоліків.

Тобто, зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви та заяви про усунення недоліків вбачається, що заявник зазначив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та які вважає нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України а також зазначив, що до заяви додано докази якими, на його думку, ці обставини підтверджуються.

Колегія суддів вважає, що заявник виконав вимоги суду першої інстанції, а тому підстав повертати йому заяву про перегляд судового рішення у суду не було. Натомість, вирішуючи питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд передчасно надав оцінку доводам заявника та наданим ним доказам по суті заявленої вимоги.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви з зазначених судом підстав.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув заяву.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова