ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/3090/23

Провадження № 22-ц/4820/675/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року (суддя Мотонок Т.Я.) за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.08.2015 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 14 серпня 2015 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та відкриття банківського рахунку.

На підставі анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Позивач вказував, що в порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28 вересня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 55594,03 грн., з них: 26091,98 грн. - заборгованість за кредитом; 25784,50 грн. - заборгованість по відсоткам, 3717,55 грн. штрафи.

У зв`язку з цим банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.08.2015 у розмірі 55594,03 грн.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року у задоволенні позову АТ «А-Банк» відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові суд першої інстанції послався на те, що у матеріалах справи відсутня анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в А-Банку від 14.08.2015 року, підписана відповідачем, відсутні й інші відомості на підтвердження факту укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» 14.08.2015, за яким представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість, а отже позивачем не підтверджено наявності між банком та відповідачем договірних відносин за кредитним договором б/н від 14.08.2015 року.

В апеляційній скарзі АТ «А-Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги Банк посилається на помилковість висновків суду про відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Так, відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний договір є договором оферти.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачем на підтвердження свого позову надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 19.05.2012 року, в якій міститься інформація про ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами А-Банку, відповідач просить надати йому платіжну картку Кредитка Універсальна, номер картки НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

АТ «А-Банк» обґрунтовувало свій позов тим, що між сторонами був укладений 14 серпня 2015 року кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, останній не виконав зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ «А-Банк» надало суду першої інстанції: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 19.05.2012; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 2015-08-14, укладеного між АТ «А-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 28.09.2023; виписку по картці ОСОБА_1 ; довідку за отриманими картками та лімітами; витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»; тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.08.2015 року, станом на 28.09.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 55594,03 грн., з них: 26091,98 грн. - заборгованість за кредитом; 25784,50 грн. - заборгованість по відсоткам, 3717,55 грн. штрафи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банку зазначив, що 14.08.2015 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписавши Анкету-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, цим самим відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку.

Проте, в матеріалах справи відсутня Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 14.08.2015, підписана відповідачем ОСОБА_1 , а в справі наявна та підписана ОСОБА_1 анкета-заява від 19.05.2012, на підставі якої останньому було надано банківську картку № НОМЕР_1 .

Одночасно, із довідки за картами вбачається, що ОСОБА_1 було відкрито рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_2 , строком дії до грудня 2018 року.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 , відкритого в А-Банку, № НОМЕР_3 , вбачається, що банківські операції обмежені періодом з 14.08.2015 по 28.09.2023.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факт укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» 14.08.2015, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість.

Крім того, наявна у справі анкета-заява від 19.05.2012 містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, та не містить даних про розмір кредитних коштів.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю.

Посилання АТ «Акцент-Банк» на обґрунтованість позову та неналежну оцінку судом досліджених доказів є безпідставними.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував норм чинного законодавства щодо порядку укладення, форми та виконання кредитного договору, є помилковими.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк