Номер провадження: 22-ц/813/2255/24
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Шушулкова Максима Дмитровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Консалт Сервіс», інженер з інвентаризації нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Консалт Сервіс» ОСОБА_5 , Будинкоуправління №1 10 відділення морської інженерної служби Західного Морського району Військово-морських сил України Міністерства оборони України, Міністерство оборони України, ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій, скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси із позовними вимоги про визнання протиправними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Шушулкова Максима Дмитровича (індексний номер рішення 40719027 від 19.04.2018) про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за ОСОБА_4 об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 98 кв.м. (житлова площа 37, 1 кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Шушулкова Максима Дмитровича (індексний рішення 40719027 від 19.04.2018) про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за ОСОБА_4 об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 98 кв.м. (житлова площа 37,1 кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування запису про право власності № 25800224 на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, загальною площею 98 кв.м. (житлова площа 37,1 кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 2-11).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були задоволені в повному обсязі (т. 5, а.с. 216-225).

24.08.2023 адвокат Тарановський Дмитро Сергійович в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Апелянт просить суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, адже судом не враховано, що істотною передумовою для реалізації особою наданого законом права на судовий захист є наявність у неї відповідного порушеного суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, оскільки відсутність права або інтересу унеможливлює його судовий захист. Тобто суд повинен першочергово встановити факт наявності порушеного права або інтересу позивача, що випливає із спірних правовідносин. Також апелянт зазначає, що згідно змісту рішення Господарського суду Одеської області від 01 червня 2011 року по справі № 16/17-1017-2011 було створено ОСББ «Затишне», на балансі якого перебуває будинок АДРЕСА_2 , тобто єдиним уповноваженим органом на звернення до суду є ОСББ. При цьому, апелянт вказує, що положення ч. 7 ст. 376 ЦК України визначають необхідність встановлення таких фактів як неможливість перебудови об`єкту та відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво від такої перебудови. Також апелянт зауважує, що ОСОБА_1 не було вручено припис про усунення порушень містобудівної діяльності та не надано змогу самостійно вивчити можливість усунення порушень та взагалі встановити їх наявність. Окрім зазначеного, апелянт також посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, зазначаючи, що з долучених до матеріалів справи доказів вбачається звернення мешканців з позовом в 2018 році, тобто позивачам було відомо про відповідні обставини, що стали підставою для подання даного позову, однак не було подано відповідної позовної заяви протягом трьох років.

24.10.2023 канцелярією апеляційного суду було зареєстровано відзив на апеляційну скаргу, направлений засобами поштового зв`язку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Так, позивачі зазначають, що на руїнах пам`ятки архітектури приватними особами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 для свого особистого збагачення побудований хостел в порушення норм пожежної безпеки, за відсутності дозволів відповідних органів влади, дозволів на будівництво, його реконструкцію тощо, що викликає занепокоєння у співвласників відповідного будинку. Позивачі звертають увагу на те, що загальна площа квартири АДРЕСА_3 станом на 13.07.2011 становила 54,7 кв.м., а після проведеного поділу на підставі висновку від 05.08.2018 площа вказаної квартири збільшилася до 98 кв.м. за рахунок захвату приміщень спільного майна будинку АДРЕСА_2 . Разом з висновком від 05.08.2018 складено довідку про те, що внаслідок проведеного обстеження квартири виявлено, що збільшення загальної площі відбулось за рахунок виконання внутрішніх робіт (без порушення капітальних несучих стін) та влаштування антресолі, що не належить до самочинного будівництва. Позивачі зазначають, що збільшення загальної площі квартири АДРЕСА_3 відбулося за рахунок приміщення спільної сумісної власності багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 (у тому числі допоміжні), призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, горища) для власних потреб. Тому позивачі просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу, представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу. Представник третьої особи ОСОБА_8 та представник позивачів ОСОБА_9 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що для добровільного поділу нерухомого майна, одними з обов`язкових умов є наявність у власності або користуванні об`єкта нерухомості; відсутність самочинного будівництва та наявність нотаріально засвідчених заяв співвласників.

Після проведеного поділу на підставі висновку від 05.04.2018, вих. №1304-18 квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 загальною площею 338 кв.м. на сім новоутворених квартир АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_10 , вбачається, що загальна площа новоутворених квартир збільшилась з 338 кв.м. на 638 кв.м., зокрема загальна площа квартири АДРЕСА_3 збільшилась з 54, 7 кв.м. на 98,0 кв.м.

Відповідачем ОСОБА_4 для державної реєстрації права власності не подано документів, які в сукупності відповідають вимогам Порядку реєстрації та які можуть бути підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_11 .

Державна реєстрація права власності за відповідачем була проведена без згоди інших співвласників житлового будинку, за відсутності договору про поділ спільного майна, договору про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідного рішення суду з цього приводу.

Управлінням культури дозвіл на проведення робіт у будинку АДРЕСА_2 не надавався та науково-проектна документація, необхідна для проведення зазначених робіт у даному будинку до управління не надходила.

Будівельні роботи в порушення вимог чинного законодавства виконувались за відсутності погодженої науково-проектної документації та без дозволу Одеської обласної державної адміністрації на виконання робіт на об`єкті, який є пам`яткою історії місцевого значення та розташований на АДРЕСА_2 , внаслідок чого було спотворено автентичний вигляд пам`ятки та внесено негативні зміни, які призвели до псування та часткового знищення її зовнішніх та внутрішніх елементів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_12 на підставі свідоцтва про право власності на житло за р. № 8-22422. видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради та договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Блажек О.Є. за р. № 268, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 154660822 від 31.01.2019 (т. 1, а.с. 77, 78-80).

Як правильно було встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами в справі будівля по АДРЕСА_2 колишній житловий будинок та флігель Трощинського, споруджений у 1836-1849 роках за проектом архітекторів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прийнятий під охорону держави рішенням Одеського облвиконкому від 27.07.1971 № 281 як пам`ятка історії місцевого значення, рішенням від 15.08.1985 року №840 як пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення. У будинку АДРЕСА_2 у 1850-1851 pp. проживав ОСОБА_12 . Наказом Міністерства культури і туризму України №728/0/16-08 від 20.06.2008 зазначений будинок занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятка архітектури та містобудування, історії місцевого значення, охоронний № 175-Од.

Житловий будинок АДРЕСА_2 , в тому числі і приміщення загального користування, перебуває на бухгалтерському обліку та балансі державного підприємства «Будинкоуправління №1 10 відділення морської інженерної служби» Західного Морського району Військово-Морських Сил України, який є державним підприємством Міністерства оборони України. Даний будинок входить до складу військового містечка № НОМЕР_1 і є власністю Міністерства оборони України, що, також, підтверджується листом тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України В. Нечосова від 14 червня 2019 року №303/1/4/591, а також листом від 10.01.2019 (т. 1, а.с. 91, 102).

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи № 101 на квартиру АДРЕСА_13 , наданої управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, 19 квітня 2018 року державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Шушулковим М.Д. за відповідачем ОСОБА_4 здійснено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Підставою виникнення права власності зазначено: висновок, серія та номер: 1304-18, виданий 05.04.2018 ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» та Інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5 ; довідка, серія, номер: 1904-18, виданої 05.04.2018 ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» та Інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5 . В подальшому вказана квартира була відчужена ОСОБА_1 (т. 4, а.с. 36-76).

Відповідно до висновку ТОВ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» від 05.04.2018, вих. №1304-18, складеного ОСОБА_5 , сертифікат серії АЕ №002722 та керівником ТОВ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» ОСОБА_13 ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 471 від 20.03.2018, виданого приватним нотаріусом ОМНО Запольською О.В. належить 29/1000 частин квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_10 . В результаті поділу були утворені 7 (сім) самостійних квартир з самостійними виходами та адресами: №№ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_15 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_10 , а саме з залишенням у користуванні ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_16 окремої квартири АДРЕСА_8 загальною площею - 31,3 кв.м., житловою площею - 18,5 кв.м.; у користуванні ОСОБА_17 залишена окрема квартира АДРЕСА_16 загальною площею - 136,6 кв.м. житловою площею - 57,8 кв.м.; у користуванні ОСОБА_18 залишена окрема квартира АДРЕСА_9 загальною площею - 54,6 кв.м. житловою площею - 38,1 кв.м.; у користуванні ОСОБА_19 залишена окрема квартира АДРЕСА_7 загальною площею - 29,9 кв.м. житловою площею - 19,6 кв.м.; у користуванні ОСОБА_4 залишена окрема квартира АДРЕСА_17 загальною площею - 13,2 кв.м., житловою площею - 7,3 кв.м.; окрема квартира АДРЕСА_3 загальною площею - 98,0 кв.м., житловою площею - 37,1 кв.м., та окрема квартира АДРЕСА_18 загальною площею - 274,5 кв.м., житловою площею - 92, 8 кв.м. по АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 81).

Відповідно до довідки ТОВ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» за вих. № 1904-18 від 05.04.2018, складеної директором ТОВ «БКС» Бриловим С.В. та головним інженером ОСОБА_5 , було проведеного обстеження квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_10 . Під проведення поточної інвентаризації виявлено: збільшення загальної площі об`єкта відбулось за рахунок виконання внутрішніх робіт (без порушення капітальних несучих стін) та влаштування антресолі, що не належить до самочинного будівництва (т. 1, а.с. 82).

Відповідно до технічного паспорту станом на 13.07.2011, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» на квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_10 , наданим Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних сил України, загальна площа вказаних квартир станом на 13.07.2011 складала 338 кв.м., а загальна площа квартири АДРЕСА_3 станом 13.07.2011 становила 54,7 кв.м. , житлова 38,2 кв.м., підсобна 16,5 кв.м.

Отже, суд першої інстанції правильно зауважив, що після проведеного поділу на підставі висновку від 05.04.2018, вих. №1304-18 квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , загальною площею 338 кв.м. на сім новоутворених квартир АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_8 по АДРЕСА_2 , загальна площа новоутворених квартир збільшилась з 338 кв.м. на 638 кв.м., зокрема загальна площа квартири АДРЕСА_3 збільшилась з 54,7 кв.м. на 98,0 кв.м.

Листом від 18.10.2018, вих. № Ко-151/01-18 Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації повідомило, що під час інспекційної перевірки, проведеної 18.10.2018 головним спеціалістом управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини встановлено, що на другому поверсі дворового флігелю проведені будівельні роботи, сходова клітина та сходи захаращені будівельними матеріалами та сміттям, доступ до приміщень квартир АДРЕСА_19 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_8 відсутній, фасад будівлі знаходиться у незадовільному стані (т. 1, а.с. 89-90).

Відповідно до листа Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради від 22.10.2018 №01-13/Ко-231 фахівцями управління 28.09.2018 було організовано комісійне обстеження будівлі-пам`ятки АДРЕСА_2 . Представниками будинкоуправління № 1 10-го відділення морської інженерної служби Західного морського регіону, що за наявною в управлінні інформацією є балансоутримувачем зазначеної будівлі, доступ до приміщень загального користування (горище) надано не було. Під час огляду сходової клітини було зафіксовано, що один із входів до приміщення, в якому розташовані сходи на горище, закладено блоками пиляного каменю-черепашнику, на іншому встановлені металеві двері.

З метою визначення ініціаторів проведення робіт, в результаті яких обмежено доступ на горище, управлінням надано припис Будинкоуправлінню № 1 з вимогою надати правовстановлюючу та технічну документацію на приміщення противоротнього дворового корпусу, а також надати доступ до горища. На виконання припису управління було надано доступ до горища та до приміщень, в яких відбувалися роботи з перепланування.

Під час огляду дворового флігелю 09.10.2018 встановлено, що роботи з перепланування проводяться у приміщеннях загального користування, в одному з яких розташовані металеві гвинтові сходи на горище. Вказані приміщення, в яких проводилися роботи з перепланування, включені до загальної площі кв. АДРЕСА_3 , власницею якої згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав є ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 86-87).

Будинкоуправління № 10 відділення морської інженерної служби Західного Морського району Військово-Морських Сил України Міністерства оборони України листом від 10.01.2019 повідомили, що житловий будинок АДРЕСА_2 входить до складу військового містечка № НОМЕР_1 і є власністю Міністерства оборони України в особі БУ № 1 10 ВМІС, а коридор другого поверху виходу на горище відноситься до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_20 та знаходиться на картковому та бухгалтерському обліку балансоутримувача БУ № 1 10 ВМІС. Загальне майно багатоквартирного будинку, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» розділяти між співвласниками квартир або виділяти в натурі його частини заборонено, відповідно, дозволу на включення коридору на горище до складу квартир АДРЕСА_21 не надавалось. Функція контролю за виконанням ремонтно-реставраційних будівельних робіт не відноситися до компетенції БУ № 1 10 ВМІС, в свою чергу балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_2 дозволів на будівництво об`єкта або його реставрацію, реконструкцію, ремонт мешканцям квартир АДРЕСА_21 не надавалось (т. 1, а.с. 91).

Управління культури, національностей, релігії та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації листом від 25.02.2019 зверталося до Міністерства оборони України з метою здійснення перевірки законності процедури розділу комунальної квартири АДРЕСА_22 на сім самостійних квартир, до складу яких увійшли приміщення загального користування у будівлі-пам`ятці за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 95-96).

Відповідно до листа тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України В. Нечосова від 14 червня 2019 року №303/1/4/591, встановлено, що командування військової частин НОМЕР_3 Військово-Морських Сил Збройних Сил України та балансоутримувач житлового будинку АДРЕСА_2 дозволу на поділення та приєднання квартир АДРЕСА_22 на сім самостійних квартир не надавали (т. 1, а.с. 102).

Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України у сі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

За змістом ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 5 цього Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 вказаного Закону реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

За ч.ч. 1-2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як роз`яснила Велика палата Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 в справі № 461/9578/15, а саме в п.п. 70-77 «Пунктом 3.2.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 установлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. Горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається (пункти 3.2.5, 3.2.7 Правил).

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що співвласники горища власники квартир у багатоквартирному будинку, зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, у якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення. Допоміжні приміщення, а саме горище, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, не підлягає приватизації та не може бути поділене і виділене власнику квартири в багатоквартирному житловому будинку без втрати його функціонального призначення.

У пункті 1.3 Рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 зазначено, що питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що будь-які переобладнання або перепланування допоміжних приміщень у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.

Право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників.

Для проведення власником приватного житлового фонду переобладнання і перепланування житлових приміщень, зокрема тих, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний дозвіл власника будинку (квартири). На підставі дозволу співвласників на проведення переобладнання і перепланування житлових приміщень власник звертається до виконавчого комітету місцевої ради».

За обставинами даної справи, як було вище зазначено, житловий будинок АДРЕСА_2 , в тому числі і приміщення загального користування, перебуває на бухгалтерському обліку та балансі державного підприємства «Будинкоуправління №1 10 відділення морської інженерної служби» Західного Морського району Військово-Морських Сил України, який є державним підприємством Міністерства оборони України. Даний будинок входить до складу військового містечка № НОМЕР_1 і є власністю Міністерства оборони України, що, також, підтверджується листом тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України В. Нечосова від 14 червня 2019 року №303/1/4/591, а також листом від 10.01.2019 (т. 1, а.с. 91, 102).

Позивачі є власниками квартири АДРЕСА_12 , а отже є співвласниками вказаного будинку відповідно до діючого законодавства.

Площа квартири АДРЕСА_3 збільшена за рахунок допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку, що вбачається з матеріалів справи та було встановлено уповноваженими органами виконавчої влади. Згода співвласників будинку чи його балансоутримувача на включення допоміжних приміщень до складу квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 не надавалась. Факт збільшення загальної площі новоутворених квартир з 338 кв.м. на 638 кв.м., в тому числі площі квартири АДРЕСА_3 з 54,7 кв.м. на 98,0 кв.м., апелянтом не оспорювався та не спростовувався.

За ч. 1 ст. 24 України «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Згідно частини 1 статті 26 цього ж Закону консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 отримувався відповідний дозвіл чи укладався охоронний договір матеріали справи не містять

Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушеного охоронюваного законом інтересу позивачів, законності проведення будівельних робіт та спільного майна співвласників багатоквартирного будинку .

Рішення державного реєстратора про право власності на спірну квартиру було прийнято 19.04.2018, позовна заява про скасування вказаного рішення подана 12.07.2019, тобто в межах строку позовної давності. Будь-яких обґрунтованих підстав для застосування правил позовної давності апелянт не зазначив, тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.

Щодо інших доводів апеляційної скарги. Вимог про знесення самочинного будівництва позивачі не заявляли, відповідно спір щодо знесення/перебудування будівництва має бути вирішений в рамках іншого провадження. Доказів на підтвердження статусу допоміжного приміщення, яке було включене до площі спірної квартири, як мансарди апелянт до суду не надав.

Інші доводи апелянта не мають правового значення для вирішення справи, а тому не приймаються до уваги апеляційним судом. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, враховуючи вище встановлені обставини справи, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішень

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови складений 22 березня 2024 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк