Провадження № 2/727/230/24
26 березня 2024 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді - Калмикової Ю. О.,
за участі секретаря - Макогон А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у праві власності на земельну ділянку,
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у праві власності на земельну ділянку.
Відповідно до вказаного державного акту земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без визначення часток. Зазначена інформація також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.10.2023 року.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці 27.09.2022 складено відповідний актовий запис № 2278 та видано свідоцтво про смерть.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно.
ОСОБА_1 є дочкою померлої, спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб.
Позивач прийняла спадщину шляхом звернення у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу 07.10.2022 року. Приватним нотаріусом у Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 69778284, спадкодавець ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки від 09.11.2023 № 34/01-16 приватного нотаріуса Ткач Н.В. єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
13.11.2023 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Н.В. ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 .
13.11.2023 право власності на 1/2 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 .
Приватний нотаріус Ткач Н.В. у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії також зазначила, що при спадкуванні відповідної частки істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено, як за життя спадкодавця, так і після відкриття спадщини. Документів, які б стверджували, що між співвласниками земельної ділянки, була домовленість про визначення (виділення) частки із спільної сумісної власності, спадкоємець нотаріусу не надав.
ОСОБА_3 померла не реалізувавши своє право відповідно до ст.ст. 370, 372 Цивільного Кодексу України на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України не здійснила поділ земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності.
Надходження позовної заяви та інших заяв до суду
04.01.2024 та 06.02.2024 представник позивача надала письмове клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.
06.02.2024 суддя ухвалою закрила підготовче судове засідання та призначила справу до судового розгляду.
26.03.2024 представник позивача надала письмове клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.
Доводи особи, яка подала позов
Позовна заява мотивована тим, що позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність частки у спільній сумісній власності.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи не надала.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала письмову заяву, де просила розглядати справу без участі позивача та її представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Позивач та представник позивача не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Згідно з списку співвласників земельної ділянки серії ЯК №124465 від 30.01.2012 ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 АДРЕСА_3 .
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.2022, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складений актовий запис №2278.
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 31.10.1964, наданим міським бюро ЗАГС м. Чернівці Чернівецької області ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено актовий запис №1692. Батьком записаний ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_3 .
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 26.04.1991, наданим м. Чернівці міськ.відділ ЗАГС ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 26.04.1991, проведено актовий запис №634. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 .
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70271434 від 07.10.2022, наданим приватним нотаріусом Ткач Н. В. зареєстровано спадкову справу №69778284 номер у нотаріуса №12/2022, спадкодавець ОСОБА_3 .
Згідно з листом №34/01-16 від 09.11.2023, наданим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 07.10.2022 заведено спадкову справу 12/2022 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з матеріалів справи 12/2022, єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.11.2023, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Н. В., за реєстром №1625, спадкова справа №12/2022 спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 . Спадщина складається з: частини житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_3 : з яких частка на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 14.10.2002 Чернівецькою міською радою згідно з рішенням виконкому Чернівецької міської ради №385/10 від 17.09.2022.
При спадкуванні відповідної частки істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено, як за життя спадкодавця, так і після відкриття спадщини. Документів, які б стверджували, що між співвласниками земельної ділянки, була домовленість про визначення (виділення частки із спільної сумісної власності, спадкоємець нотаріусу не наддав.
Мотивувальна частина
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 41 Конституції України визначає, що право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1226 ПК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ПК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до ст. 377 ч. 1 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Відповідно до ст. 120 ч. 1 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.
Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.
Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд уважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у праві власності на земельну ділянку підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Задовольнити повністю позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у праві власності на земельну ділянку.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Чернівецькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .
Суддя Ю. О. Калмикова