Справа 206/6265/23
Провадження 2-о/206/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого- судді Плінської А.В..,за участі секретаря Крижко О.А., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Восьмої дніпровської нотаріальної контори Небосенко О.А. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, посилаючись на те, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де 06.12.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск 6-ти місячного строку та відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини.

Тому, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2021 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року витребувано матеріали спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_2 .

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи державний нотаріус Восьмої дніпровської нотаріальної контори Небосенко О.А. судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи заявника, покази свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1261 ЦК України заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №8 (а.с.8)

Згідно із доказами, наданими заявницею, прослідковується факт того, що померлий ОСОБА_2 є сином заявниці ОСОБА_1 (а.с.10,11)

Звернувшись до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропуск шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця для звернення із заявою та відсутності документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини (а.с. 9).

Факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації разом зі своїм сином ОСОБА_2 до дня його смерті, підтверджується актом про проживання не за місцем реєстрації від 25.12.2023 року, який підписано та складено трьома сусідами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Крім того, факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації разом зі своїм сином ОСОБА_2 до дня його смерті підтверджується, показами допитаних у судовому засіданні свідків, зокрема:

-свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що десь за півтора роки до дня смерті сина заявниці, вони стали мешкати разом за адресою: АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_6 тяжко хворів, не міг ходити. Заявниця за ним доглядала;

-свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що заявниця її сусідка. Коли син заявниці захворів, вона переїхала до нього проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця до дня смерті сина проживала з ним, близько року. Вона сім`ю заявниці знає більше 37 років, вони дружать сім`ями;

-свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що заявниця її сусідка. Сина заявниці ОСОБА_6 знала з самого дитинства. Близько року до дня смерті сина, заявниця переїхала до нього жити за адресою: АДРЕСА_1 . Син тяжко хворів, заявниця його доглядала.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього, надасть змогу заявнику реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті сина ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст. ст. 258, 259, 263-265, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Восьмої дніпровської нотаріальної контори Небосенко О.А. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2021 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя А.В. Плінська