27.03.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1218/23
Провадження № 2/533/50/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 березня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2023 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-банк» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій проситьв суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.12.2017 у розмірі 58674,73 гривень станом на 11.11.2023, яка складається з: 34971,61 гривень - заборгованості за кредитом; 23703,12 гривень - заборгованості за відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за штрафами, та судові витрати у розмірі 2684,00 гривень.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 21 лютого 2024 року.

У судове засідання 21 лютого 2024 року учасники не з`явилися.

Протокольною ухвалою суду від 21 лютого 2024 року судове засідання відкладено до 27 березня 2024 року та повідомлено відповідачкуа про розгляд справи шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про виклик до суду.

У судове засідання 27 березня 2024 року учасники повторно не з`явилися.

Представник позивача АТ «Акцент-банк», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. У клопотанні, поданому разом з позовною заявою, просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_1 у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала.

Ухвалою суду від 27 березня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-7)

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до підписаної відповідачем Анкети-заяви № б/н від 25.12.2017 відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим Банк звернувся до суду з даним позовом.

Вказана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку, Тарифами, які викладені на банківському сайті, на думку позивача, складають кредитний договір (надалі - договір). При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, формулярами та стандартними формами, а саме «Умови та правила надання банківських послуг». Всі основні умови кредитування доведенні відповідачці, про що свідчить її підпис у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

За ствердженням позивача станом на 11.11.2023 відповідачка має загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 58674,73 грн, яка складається з такого:

- 34971,61 грн - заборгованість за кредитом;

- 23703,12 грн - заборгованість по відсотками;

- 0,00 грн - штраф.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 11, 207, 525, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 553, 554, 598, 599, 610, 611, 615, 624, 626, 627, 628, 629, 634, 1048, 1050, 1054, 1056-1, 1069, 1070 ЦК України ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правові висновки Верховного Суду у справі № 284/157/20 (постанова від 02 грудня 2020 року) та п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що випливають із кредитних правовідносин».

Позиція відповідача

Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд уважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором,а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 25.12.2017 між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі - Заява) (а.с. 10).

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку шляхом самостійного роздрукування з сайту банку.

Надані позивачем Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» (а.с ( на звороті) 26-27) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с. 20 - 26) не містять підпису відповідачки, тому суд не бере їх до уваги при ухваленні рішення.

У той же час, наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписаний відповідачкою 25.12.2017 простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком з номеру телефону, зазначеному у графі «підпис споживача» (а.с. 11).

Підписавши паспорт споживчого кредиту відповідачка ОСОБА_1 погодила такі основні умови кредитування: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; кредитний ліміт до 50000 (для картки «Універсальна») та 100000 грн (для картки «Універсальна Gold»); строк кредитування - 240 місяців; мета кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку; строк надання кредиту - протягом одного дня; базова процентна ставка - 3,9 % в місяць (46,8 % річних) (для картки «Універсальна») та 3,7 % в місяць (44,4 % річних) (для картки «Універсальна Gold»); кількість та розмір платежів та періодичність внесення - щомісяця 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості не менше 100 гривень, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,8 % у місяць (для картки «Універсальна») та 7,4 % у місяць (для картки «Універсальна Gold»); у випадку наявності простроченої заборгованості. Також у паспорті споживчого кредиту наведені орієнтовна загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка тощо.

Згідно з довідкою позивача (а.с. 18) відповідачці було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та надано такі картки:

- № НОМЕР_2 - строком дії до серпня місяця 2021 року;

- № НОМЕР_3 - строком дії до липня місяця 2027 року.

Відповідно до довідки за лімітами ОСОБА_1 25.12.2017 було встановлено кредитний ліміт 00,00 грн, який декілька разів змінювався, а саме: 10.11.2018 - кредитний ліміт збільшено до 13000,00 грн; 15.12.2018 - кредитний ліміт збільшено до 17000,00 грн; 11.04.2019 - кредитний ліміт збільшено до 20000,00 грн; 06.03.2020 - кредитний ліміт збільшено до 35000,00 грн; 23.09.2023 - кредитний ліміт зменшено до 35000,00 грн (а.с.19).

Отже, найбільший кредитний ліміт, який був встановлений позивачем на картковий рахунок відповідачки за весь період кредитування складав 35000,00 грн.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с. на звороті 7-9), через неналежне виконання відповідачкою грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 11.11.2023 року утворилася заборгованість у сумі 58674,73 грн, яка складається з:

- 34 971,61 грн - заборгованість за кредитом;

- 23703,12 грн - заборгованість за відсотками.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідачки позивач підтвердив випискою за карткою станом на 11.11.2023 (а.с. 12-17) за період з 25.12.2017 по 11.11.2023.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

З виписки з карткового рахунку позичальника (відповідачки) та з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка систематично користувалася кредитною карткою та здійснювала платежі на погашення заборгованості.

Проте станом на 24.02.2022 утворилася заборгованість у сумі 34971,61 грн (тіло кредиту) (а.с. 9), що також прослідковується з виписки за карткою (36931, 64 (залишок після операції станом на 24.02.2022) - 1960,03 грн (залишок за процентами) = 34971,61 грн).

Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним позивачем розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачкою не спростовано отримання нею кредитних коштів у межах кредитного ліміту, встановленого на її банківський картковий рахунок, що підтверджується банківською випискою за договором та довідкою за лімітами.

З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, вбачається, що для нарахування процентів за користування кредитом, позивачем застосовувалися ставка 46,8 % річних (на строкову заборгованість) та 93,59 % річних (на прострочену заборгованість за кредитом), що відповідає умовам кредитування, що були погодженні та підписані між сторонами кредитного договору у паспорті споживчого кредиту (а.с. 11).

Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором станом на 11.11.2023 у останньої виникла заборгованість перед позивачем у сумі 58674,73 грн, з яких: 34971,61 грн - заборгованість за кредитом; 23703,12 грн - заборгованість за процентами.

Оскільки відповідачка своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або доказів на спростування отримання нею кредитних коштів до суду не надала, тому суд позовні вимоги позивача задовольняє, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними.

При цьому, суд не бере до уваги умови кредитного договору, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, витяг з яких долучений до матеріалів справи, оскільки позивачем не доведено, що Умови та правила надання банківських послуг є складовою кредитного договору, а саме те, що вони укладені в один день, тобто в день підписання позичальником заяви позичальника, і позичальник розумів, що саме ці Умови він мав на увазі, підписуючи заяву.

Вказаний висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду у справі № 342/180/17 (постанова від 03 липня 2019 року), № 188/1815/17 (постанова від 27.08.2020), № 378/305/18 (постанова від 23.07.2020), відповідно до яких витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Правові позиції Верховного Суду у справі № 284/157/20 (постанова від 02.12.2020), на які посилався позивач у своїй позовній заяві, також є цілком застосовними до спірних правовідносин та не суперечить висновкам Верховного Суду у вище наведених справах, а також висновку суду у даній справі.

Зважаючи на те, що відповідачкою було порушено умови кредитного договору, суд уважає за необхідне задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором від 25.12.2017 у загальній сумі 58674,73 гривень станом на 11.11.2013, у тому числі: 34971 гривень 61 коп. - заборгованість за кредитом; 23703 гривень 12 коп. - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» 2684,00 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-банк» (АТ «А-БАНК», місцезнаходження: вулиця Батумська, буд. 11, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49074; ідентифікаційний код 14360080; адреса електронної пошти: ).

Представник позивача: Шкапенко Олександр Віталійович (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел.: НОМЕР_5 ).

Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ; тел.: НОМЕР_7 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 27 березня 2024 року.

Суддя В.П. Козир