Справа № 500/3409/14-ц
Провадження № 6/500/206/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі - Ророг Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 , встановленого ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2014 року по справі №500/3409/14-ц,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014 року (справа №500/3409/14-ц) тимчасово заборонено боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виїзді за межі України до повного погашення боргового зобов`язання відповідно до виконавчого листа №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області (а.с.89).

15.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014 року (справа №500/3409/14-ц) в рамках примусового виконання виконавчого листа №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області (а.с.91-92). В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014 року його було тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України у зв`язку з наявним борговим зобов`язанням згідно виконавчого листа, виданого 11.07.2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з нього коштів на користь ТОВ «Кредит Колекшн Груп». Зазначив, що про наявність даної ухвали суду йому стало відомо лише 04.01.2024 року, коли хотів перетнути державний кордон України через пункт пропуску «Табакі», однак у перетині державного кордону України йому було відмовлено з підстав наявної тимчасової заборони, про що представником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено рішення № 33 про відмову в перетині державного кордону України. Також вказав, що починаючи з 2014 року та до липня 2023 року він перебував на військовій службі, проходив служби у пунктах ведення активних бойових дій, у тому числі приймав участь у відсічі збройної агресії російської федерації, яка розпочалась 22.02.2022 року та продовжується на даний час. Наразі звільнений з військової служби на законних підставах та може перетинати державний кордон без обмежень по мобілізації. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2020 року (справа № 500/2968/19) сплачує аліменти на утримання двох своїх неповнолітніх дітей. Аліменти сплачуються у повному обсязі, без затримок, а отже рішення суду виконується у повному обсязі. 26.02.2022 року ОСОБА_1 призваного на військову службу по мобілізації, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 . 24.02.2023 року наказом № 44-РС командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку з перебуванням на утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2023 року (справа № 946/8434/22) його оголошено усиновлювачем дитини - малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також вказує, що виїзд до іншої країни йому необхідний для належного матеріального забезпечення своєї сім`ї, оскільки в Україні введений воєнний стан та проходять активні бойові дії, що несе реальну загрозу життю, відсутність належних умов працевлаштування та отримання достойного прибутку, що надасть можливість достойно забезпечувати достатній матеріальний стан себе та рідних, а також для забезпечення виконання рішення суду від 01.06.2020 року щодо сплати аліментів, у тому числі з метою закриття заборгованості з підстав за якими його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ухвалою від 04.06.2014 року. До того вказав, що він не ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню, оскільки про наявність таких зобов`язань йому стало відомо лише 04.01.2024 року. Більш того, перебуваючи на військовій службі з 2014 року він офіційно отримував заробітну платню, але за період з 2014 рік по 2024 рік, тобто за 10 років банківські рахунки не блокувались та не здійснювались стягнення з доходу на погашення наявних зобов`язань. Однією, крім інших цілей надання права на виїзд за межі України, зазначає виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань. Метою виїзду є працевлаштування, отримання доходу, закриття заборгованості, сплата аліментів та забезпечення належного рівня життя його та його сім`ї. Вважає, що наявність такої заборони ставить у скрутне матеріальне становище його та відповідно позбавляє його реальної можливості виконувати покладені на нього зобов`язання. На думку заявника, як він вказав у заяві, відсутність доказів, щодо ухилення ним від виконання зобов`язань є достатньою підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду сповіщений належним чином, в заяві просить розглянути справу за його відсутності (а.с.123).

Представник Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви, оскільки заборгованість не сплачена, жодного платежу за виконавчим провадженням не проведено.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014 року ОСОБА_1 було встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України до повного погашення боргового зобов`язання за виконавчим листом №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року, виданим Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області(а.с.91-92).

Ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з нього на користь ТОВ «Кредит Колекшн Груп» сум заборгованості в розмірі 41 916,75 грн.

Як вбачається з повідомлення Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29.04.2027 року №9470, на примусовому виконанні в Ізмаїльському відділі перебував виконавчий по справі №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» сум заборгованості в розмірі 41 916,75 грн. 27.06.2018 року державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про завершення виконавчого провадження (відсутність у боржника майна). У 2017 року виконавче провадження №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року було знищено. Станом на 29.01.2024 року згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, вказаний виконавчий документ на примусове виконання не надходив (а.с.110-112, 113).

Судом встановлено, 26.02.2022 року ОСОБА_1 призваного на військову службу по мобілізації, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 (а.с.102).

24 лютого 2023 року наказом № 44-РС командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку з перебуванням на утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років (а.с.105).

На підставі рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2020 року (справа № 500/2968/19) ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання 2 своїх неповнолітніх дітей (а.с.107).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2023 року (справа № 946/8434/22) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано усиновлювачем дитини - малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.108-109).

Представником Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) суду не надано доказів щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього на підставі виконавчого листа №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року.

Згідно статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Частинами 5, 7 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено випадки у яких право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі свою власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно довідки головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шкурінського С.С. на примусовому виконанні в Ізмаїльському відділі державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебував виконавчий по справі №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» сум заборгованості в розмірі 41 916,75 грн. 27.06.2018 року державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про завершення виконавчого провадження (відсутність у боржника майна). У 2017 року виконавче провадження №1510/8706/2012 від 11.07.2013 року було знищено. Станом на 29.01.2024 року згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, вказаний виконавчий документ на примусове виконання не надходив (а.с.113).

Враховуючи, що суду не надано доказів ухилення боржника від виконання зобов`язань, а також те, що, на теперішній час в Україні оголошено воєнний стан, та згідно матеріалів справи боржник має право на перетинання державного кордону України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, суд приходить до висновку щодо можливості скасування заборони виїзду боржника за межі України.

Керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 33,124 Конституції України, Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 , встановленого ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2014 року по справі №500/3409/14-ц - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - « НОМЕР_3 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за межі України, встановлене ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2014 року по справі №500/3409/14-ц.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 - ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.П.Пащенко