ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 553/4745/22
Номер провадження 22-ц/818/1078/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В, Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2023 року в складі судді Барабанової В.В. у справі № 553/4745/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Шалько Олександру Андріївну звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що 04 березня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 50. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, у зв`язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Примирення не можливе. Домовленість про місце проживання та утримання неповнолітніх дітей між сторонами на теперішній час досягнута. Майновий спір на теперішній час відсутній.

Посилаючись на вказані обставини, просила розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04 березня 2011 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 50.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 травня 2023 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 50 від 04 березня 2011 року розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_2 залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 553/4745/22 та скасовано заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 травня 2023 року.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2023 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 50 від 04 березня 2011 року розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_2 залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Заочне рішення мотивовано тим, що сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати.

12 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевченко Дар`я Станіславівна, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до іншого суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 11 березня 2022 року по теперішній час обидві сторони проживають за межами України, зокрема, на території Федеративної Республіки Німеччини в м. Ганновер. Факт проживання позивачки за кордоном підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_2 для виїзду за кордон НОМЕР_1 на сторінці 13, відповідача посвідкою ОСОБА_1 на тимчасове проживання НОМЕР_2 від 23 серпня 2022 року. Крім цього, доказом постійного офіційного місця проживання сторін у Німеччині слугує рішення дільничного суду м. Ганновер від 11 листопада 2022 року, яким фактично встановлено режим спілкування сторін з їх трьома неповнолітніми дітьми. Згідно з даним рішенням: актуальна адреса ОСОБА_2 Ам Лограбен 9, 30455 Ганновер (німецькою АДРЕСА_1 ); ОСОБА_1 Біндінгвег 1, 30539 Ганновер (німецькою Bindingweg 1, 30539 Hannover). Відповідач по справі повідомляв суд про дані обставини та просив передати справу № 553/4745/22 до Верховного Суду для визначення підсудності. Крім того, вважає, що позов про розірвання шлюбу був задоволений передчасно, оскільки була можливість збереження сім`ї, яка складається із сторін та їхніх трьох неповнолітніх дітей. Також, судом першої інстанції було розглянуто позов та ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами без надання часу для примирення та без врахування наявності у подружжя трьох дітей.

18 березня 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Денисенко Ольга Вікторівна, подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, зазначила, що суд першої інстанції м. Ганновер 11 листопада 2022 року ухвалив рішення у справі № 620 F3105/22 EAGS про захист від насильства ОСОБА_2 проти Шейко Р.О. Із змісту даного судового акту вбачається, що сторонами процесу булаукладена угода щодо спільного виховання дітей. Вказаному рішенню німецького суду передувало ще одне, а саме рішеннясуду першої інстанції м. Ганновер від 28 липня 2022 року у справі № 620 F 3105/22 EAGS прозахист від насильства ОСОБА_2 проти Шейко Р.О. Згідно даному рішенню, судом було встановлено, що відповідач умисно та протиправно завдав тілесних ушкоджень та шкоди здоров`ю позивачці. Очевидно, що ні про які налагодження взаємовідносин між сторонами не може йти мова, оскільки позивачка категорично не бажає мати з відповідачем жодного спілкування та жодного контакту, не пов`язаного із питанням спільного піклування про дітей. Зазначила, що скасування рішення суду першої інстанції та збереження шлюбу між сторонами буде напряму суперечити вищезазначеному рішенню німецького суду першої інстанції міста Ганновер, де наразі тимчасово проживають позивачка та відповідач.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 21 березня 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_2 судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана 28 лютого 2024 року (том 1, а.с. 162);

ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , отримано 08 березня 2024 року (том 1, а.с. 166-167), судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана 27 лютого 2024 року (том 1, а.с. 161);

ОСОБА_1 знаходиться в іншій державі, судова повістка направлялась, проте трекінг-номеру для перевірки міжнародного відправлення немає.

ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано 08 березня 2024 року (том 1, а.с. 164-165), судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана 28 лютого 2024 року (том 1, а.с. 163).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають у шлюбі з 04 березня 2011 року, який зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про що був складений відповідний актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 1 зворот).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується їх копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-5).

Відповідно до паспортних даних ОСОБА_2 та ОСОБА_12 є громадянами України (а.с. 5 зворот 8).

Як вбачається з відмітки у закордонному паспорті ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , остання виїхала за межі України 11 березня 2022 року (а.с. 66).

Відповідно до відміток у закордонному паспорту ОСОБА_12 № НОМЕР_2 , останній виїжджав за межи України 11 березня 2022 року, повернувся 26 грудня 2022 року та повторно переткнув державний кордон 16 січня 2023 року (а.с. 67).

ОСОБА_12 надано дозвіл на тимчасове проживання в Німеччині, що підтверджується посвідкою № НОМЕР_4 , переклад якої зроблено Перекладацьким Агентством «Гольфстрім» (а.с. 136).

Рішенням суду першої інстанції м. Ганновер від 28 липня 2022 року у справі № 620 F 3105/22 EAGS, яке перекладене Бюро Перекладень «Доксервіс», визначено, що відповідач повинен передати заявниці право одноосібного користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачеві забороняється:

- наближатися до будинку Заявника на відстань до 20 метрів;

- підтримувати будь-які контакти та зв`язок з Заявницею, навіть за допомогою засобів віддаленої комунікації;

- зустрічатися із Заявницею. У разі випадкового зіткнення відповідач повинен триматися на відстані від Заявниці;

- погрожувати, наносити тілесні ушкодження Заявниці або застосовувати інші засоби фізичного впливу у відношенні до неї.

У разі невиконання даних вимог Відповідачеві загрожує покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 000 Євро, а в разі неможливості його стягнення адміністративний арешт або знаходження під вартою на строк до шести місяців. Дана ухвала є максимально дійсною до 28 січня 2023 року. (а.с. 186-191).

З урахуванням викладених вище обставин, судом встановлено, що обидві сторони є громадянами України, однак проживають поза межами її території - у Німеччині, а саме, як зазначено відповідачем в апеляційній скарзі та підтверджено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, у м. Ганновер.

За загальним правилом підсудності позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (стаття 27 ЦПК України).

Згідно з частини 2 статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Однак, відповідно до приписів статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, дана справа розглянута судом з порушенням встановлених законом правил визначення територіальної підсудності.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Водночас, колегія суддів не знаходить підстав для ухвалення нового рішення з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Розгляд справи судами з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Згідно приписів частини 1 статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Проте, колегія суддів не має змоги самостійно визначити суд, якому територіально підсудна дана справа, оскільки, згідно з вимогами статтю 29 ЦПК України, визначення підсудності даної справи належить до компетенції судді Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що наявні передбачені законом підстави для повернення справи до суду першої інстанції для визначення територіальної підсудності у встановленому статтею 29 ЦПК України порядку.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність.

Керуючись ст.ст. 268, 29, 367, 368, 374, 376, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для виконання вимог статті 29 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 березня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина