Справа № 278/6117/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2024 року м. Житомир
Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву, подану ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В провадженні суду знаходиться вище вказана цивільна справа.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06.02.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задоволено частково.

21.02.2024 року позивачем подано заяву про ухвалення судового рішення, у якому просить вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення судового збору в сумі 1073,60 грн.

Через перебування судді на лікарняному з 28.02.2024 року по 08.03.2024 року розгляд вказаної заяви було відкладено на 20.03.2024 року.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Ухвалюючи рішення, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 , тому у відповідності до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Таким чином, оскільки у рішенні Житомирського районного суду Житомирської області від 06.02.2024 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат (судового збору), понесених позивачем, які підтверджені документально (а.с. 1) суд вважає, за доцільне ухвалити додаткове рішення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 270, ст. 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Доповнити рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06.02.2024 року, що ухвалене за позовом ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік