Провадження № 22-ц/811/431/24 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл», яка підписана представником Баєвим Віталієм Ігоровичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл» про стягнення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

в жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл», в якому просив стягнути з відповідача 11 000,00 грн штрафу за договором № МЖЯ-1.3-031 від 30 липня 2021 року, 6 000 грн штрафу, станом на день подання позовної заяви, за договором №МПЯ-01-037 від 25 серпня 2021року, 6 000 грн штрафу, станом на день подання позовної заяви, за договором № МПЯ-01-038 від 06 вересня 2021року, всього 23 000,00 грн штрафу за всіма договорами на день подання позовної заяви; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказував, що 30 липня 2021 року між ним та ТОВ «Авалон Стайл», було укладено договір № МЖЯ-1.3-031 про купівлю - продаж майнових прав на об`єкт нерухомості. Об`єктом нерухомості, згідно з цим договором, є квартира в секції 1.3 з будівельним номером 31, а фактичним номером НОМЕР_1 , що стало відомо під час попереднього огляду Квартири, в об`єкті будівництва, багатоквартирному житловому будинку (будинок АДРЕСА_1 на генплані, секції 1.1, 1.2, 1.3) з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та підземним гаражем на АДРЕСА_2 .

Також, між позивачем та відповідачем були підписані 25 серпня 2021 року договір № МПЯ-01-037 про купівлю - продаж майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме машиномісце з будівельним номером 37 у Об`єкті будівництва, та 6 вересня 2021 року Договір №МПЯ-01-038 про купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме машиномісце з будівельним номером НОМЕР_2 у Об`єкті будівництва.

Відповідно до сертифіката Державної інспекції архітектури та містобудування України № ІУ16 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, Об`єкт будівництва був зданий в експлуатацію 29 травня 2023 року.

Неодноразові перенесення термінів завершення будівництва, а також більша сумлінність відповідача у виконанні договорів із покупцями майнових прав у пізніших чергах, які на той момент вже почали оформлювати права власності на придбані об`єкти, на відміну від нього, інвестора першої черги, зумовили виникнення між ним та відповідачем спору, який він для початку вирішив врегулювати в досудовому порядку, адже надіявся на сумлінність та добропорядність відповідача, а також його зустрічне бажання вирішити цей спір у позасудовому порядку. Однак, відповідач ігнорує його звернення, а тому він змушений звернутись в суд з даним позовом. У цьому зв`язку просив такий задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл» на користь ОСОБА_1 11 000,00 (одинадцять тисяч гривень) штрафу за договором № МЖЯ-1.3-031 від 30 липня 2021року, 6 000,00 грн штрафу, станом на день подання позовної заяви, за договором №МПЯ-01-037 від 25 серпня 2021року, 6 000,00 грн штрафу, станом на день подання позовної заяви, за договором №МПЯ-01-038 від 06 вересня 2021року, всього 23 000,00 грн штрафу за всіма договорами на день подання позовної заяви.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржило товариство з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл», подавши в лютому 2024 року апеляційну скаргу, така підписана представником ОСОБА_2 , в якій міститься прохання скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при вирішенні даної справи судом першої інстанції застосовано посилання на норми законодавства України, які, на думку заявника, не мають відношення при вирішенні саме цього спору, водночас, судом не враховано посилання на норми, які зазначає заявник у відзиві, та які дають підстави діяти в межах чинного законодавства, без порушень умов договорів, укладених з позивачем. Зазначає, що ані в угодах, на які покликається позивач, ані в інших умовах Догорів, які укладені між сторонами, ними не визначено граничного терміну обов`язкового завершення будівництва об`єкту та введення його в експлуатацію, тому до вище вказаних пунктів не може застосовуватись норма, передбачена частиною першою статті 530 ЦК України. Визначено лише плановий період, в який продавець (відповідач) має на меті здійснити таке завершення будівництва і здати об`єкт в експлуатацію. Пунктами 3.2. договорів передбачено обов`язок відповідача протягом 90 днів після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва підписати акт передачі-приймання. Двома складовими для виконання даного обов`язку відповідачем є: завершення будівництва об`єкту та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва. В травні 2023 року відповідачем введено в експлуатацію: будівництво багатоквартирного житлового будинку (будинок АДРЕСА_3 з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та гаражем»; «будівництво багатоквартирного житлового будинку (будинок АДРЕСА_4 з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним гаражем». У вище вказаних об`єктах будівництва знаходяться їх складові частини, що є предметами Договорів купівлі - продажу, укладених між позивачем та відповідачем. 19 липня 2023 року вище наведеним об`єктам будівництва також було присвоєно поштову адресу по АДРЕСА_5 відповідно. Проте, всього переліку будівельних робіт Відповідачем завершено не було. На період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану дозволяється перенесення строків виконання окремих видів робіт з оздоблення фасадів та благоустрою території (крім транспортних проїздів, пішохідних комунікацій). Так, відповідачем було зроблено відповідний запис в Акті готовності об`єкта до експлуатації, зокрема зазначено види робіт з оздоблення фасадів та благоустрою території, які переносяться, та визначено кінцеву дату, до якої роботи будуть виконані, а саме кінець III кварталу 2023 року. Вважають, що у відповідача виник обов`язок (згідно п.3.2. укладених Договорів) протягом 90 календарних днів підписати акт прийому - передачі (предмету договору) саме з моменту існування двох складових завершення будівництва та прийняття об`єкту в експлуатацію.

Оскільки відповідачем отримано Сертифікати готовності у травні 2023 року, а в актах готовності ним правомірно визначено граничну дату завершення робіт з оздоблення фасадів та благоустрою території - 2023.08 (серпень 2023 року, - п. 9 Акту), вважає, що відповідач зобов`язаний підписати з позивачем Акт приймання - передачі предмету договору до листопада 2023 року. Саме в цей період і відбулось відвідування об`єктів нерухомості позивача, про що він сам зазначає у своїй позовній заяві та, за декілька таких відвідувань, були усунуті всі недоліки, яких вимагав Позивач, і запропоновано підписати Акт приймання - передачі. Проте, судом першої інстанції, на нашу думку, неправильно визначено граничну дату, до якої відповідач зобов`язаний передати позивачеві предмети угод та підписати акти прийому - передачі. На думку заявника, усі будівельні роботи були завершені вчасно (з урахуванням пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 722, яка дозволяє відповідачу перенести завершення окремого виду будівельних робіт на інший строк (зазначений в Акті готовності), а позивач навмисно ухиляється від підписання відповідного Акту, про який він згадує у своїй позовній заяві.

16 лютого 2024 року зареєстровано відзив позивача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

Аналіз змісту відзиву на апеляційну скаргу свідчить про згоду із рішенням суду першої інстанції, позивач вважає таке законним та обґрунтованим, ухваленим із дотриманням вимог матеріального і процесуального права. У зв`язку з чим просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл», яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року - без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 30 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авалон Стайл» укладено договір № МЖЯ-1.3-031 (далі Договір від 30 липня 2021 року) про купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомості. Об`єктом нерухомості, згідно з цим договором, є квартира в секції 1.3 з будівельним номером 31, а фактичним номером НОМЕР_1 , в об`єкті будівництва, багатоквартирному житловому будинку (будинок АДРЕСА_1 на генплані, секції 1.1, 1.2, 1.3) з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та підземним гаражем на АДРЕСА_2 .

Також, між ОСОБА_1 та ТОВ «Авалон Стайл» 25 серпня 2021 року підписано договір № МПЯ-01-037 (далі договір від 25 серпня 2021 року) про купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме машиномісце з будівельним номером 37 у Об`єкті будівництва, та 6 вересня 2021 року договір №МПЯ-01-038 (далі договір від 06 вересня 2021 року) про купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме машиномісце з будівельним номером 38 у Об`єкті будівництва.

Згідно з пунктом 1.2. договору від 30 липня 2021 року, плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва - II квартал 2022 року.

Згідно з пунктом 1.2. договорів від 25 серпня 2021 року та від 06 вересня 2021 року, плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва - IV квартал 2022 року.

Відповідно до пункту 9.2 договорів від: 30 липня 2021 року; 25 серпня 2021 року; 06 вересня 2021 року продавець несе відповідальність за порушення строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Об`єкта будівництва понад строк 3 (три) місяці від орієнтовного строку прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва, що вказаний в пункті 1.2. даного договору, у вигляді штрафу, що складає 1 000 (одну тисячу) гривень за кожний повний календарний місяць такого затримання. За перші 3 (три) місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва штраф не нараховується та не сплачується. Зазначений цим пунктом штраф продавець зобов`язується сплатити покупцю протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту пред`явлення вимоги покупця про її сплату.

Згідно з пунктом 5.2.10 договорів від: 30 липня 2021 року; 25 серпня 2021 року; 06 вересня 2021 року продавець зобов`язаний повідомляти покупця про всі обставини, які роблять неможливим виконання Договору.

Відповідно до сертифіката Державної інспекції архітектури та містобудування України № ІУ16 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, Об`єкт будівництва був зданий в експлуатацію 29 травня 2023 року.

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав відповідачу претензію, в якій попросив вирішити питання про зобов`язання підписати з ним, як покупцем, акти передачі-приймання об`єктів нерухомості у встановлені договорами строки та виплату штрафу за порушення строків, встановлених договорами.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України).

За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (частина друга статті 551 ЦК України).

Умовами укладених між сторонами договорів передбачено, зокрема, такі наслідки порушення зобов`язання продавцем як сплата штрафу, а також його розмір та умови нарахування, а також період за який таке нарахування та сплата не здійснюється.

Аналіз змісту пунктів 1.2. та 9.2., а також 5.2.10 укладених між сторонами договорів, у своїй сукупності, разом з встановленими обставинами справи дає підстави для висновку, що з боку продавця мало місце невиконання своїх договірних зобов`язань щодо строку будівництва та прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва, а саме порушення цього строку, і останній про такі зміни покупця не повідомив.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення штрафу, проте помилився щодо його розміру, оскільки невірно визначив період, за який він повинен стягуватися.

З огляду на плановий строк завершення будівництва та прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, визначений пунктом 1.2 укладених між сторонами договорів (договір від 30 липня 2021 року - II квартал 2022 року, договори від 25 серпня 2021 року та від 06 вересня 2021 року - IV квартал 2022 року) строк, враховуючи трьохмісячний пільговий період по закінченню цього строку, за який штраф не нараховується, а також дату введення Об`єкта будівництва в експлуатацію (29 травня 2023 року), стягненню підлягає штраф, виходячи з таких розрахунків:

- договір від 30 липня 2021 року; строк завершення будівництва та прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - II квартал 2022 року, пільговий період - IІI квартал 2022 року; початок прострочення 1 жовтня 2022 року; дата введення об`єкта будівництва в експлуатацію 29 травня 2023 року; період прострочення 8 місяців (з жовтня 2022 року по травень 2023 року);

- договір від 25 серпня 2021 року; строк завершення будівництва та прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2022 року, пільговий період - I квартал 2023 року; початок прострочення 1 квітня 2023 року; дата введення об`єкта будівництва в експлуатацію 29 травня 2023 року; період прострочення 2 місяці (квітень, травень 2023 року);

- договір від 06 вересня 2021 року; строк завершення будівництва та прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2022 року, пільговий період - I квартал 2023 року; початок прострочення 1 квітня 2023 року; дата введення об`єкта будівництва в експлуатацію 29 травня 2023 року; період прострочення 2 місяці (квітень, травень 2023 року).

Відтак, до стягнення підлягає штраф, в такому розмірі:

- договір від 30 липня 2021 року; період прострочення 8 місяців х 1 000,00 грн (розмір штрафу за кожен місяць прострочення) = 8 000,00 грн;

- договір від 25 серпня 2021 року; період прострочення 2 місяці х 1 000,00 грн (розмір штрафу за кожен місяць прострочення) = 2 000,00 грн;

- договір від 06 вересня 2021 року; період прострочення 2 місяці х 1 000,00 грн (розмір штрафу за кожен місяць прострочення) = 2 000,00 грн.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення штраф в загальному розмірі 12 000,00 грн (8 000,00 + 2 000,00 + 2 000,00).

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення штрафу, адже стягнення такого не пов`язане з моментом підписання між сторонами укладених договорів актів приймання-передачі предмета таких договорів.

Не мають правового значення у розглядуваній справі обставини щодо внесення записів в акт готовності Об`єкта будівництва до експлуатації,а саме відкладення робіт з оздоблення фасадів та благоустрою території до кінця ІІІ кварталу 2023 року, з огляду на незмінність дати введення Об`єкта будівництва в експлуатацію (29 травня 20223 року).

У цьому зв`язку, колегія суддів відхиляє аргумент скарги щодо незастосування судом першої інстанції постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану», оскільки такою не врегульовано договірні відносини сторін у справі.

Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду змінити, зменшивши суму стягнутого штрафу з 23 000, 00 грн до 12 000, 00 грн, та виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 600 грн 65 коп. за розгляд справи судом першої інстанції, а з позивача на користь відповідача судовий збір в розмірі 770 грн 25 коп. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл», яка підписана представником Баєвим Віталієм Ігоровичем, задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

«позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл» на користь ОСОБА_1 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп. штрафу за договором № МЖЯ-1.3-031 від 30 липня 2021року, 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. штрафу за договором № МПЯ-01-037 від 25 серпня 2021року, 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. штрафу за договором № МПЯ-01-038 від 06 вересня 2021року, а всього 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. штрафу за всіма договорами

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 600 (шістсот) грн 65 коп.»

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Стайл» 770 (сімсот сімдесят) грн 25 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2024 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич