Справа № 697/824/22
Провадження № 2/697/25/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 березня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання протиправними дій щодо недопущення до робочого місця та усунення перешкод у доступі до робочого місця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» (далі також ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», відповідач) про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод доступу на робоче місце.

В обґрунтування позову зазначила, що з 2018 року по цей час працює на посаді оператора 3 розряду ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», АЗС № 105, Черкаська область, м. Канів, вул. Київська, буд. 36, ПН № 10, , адреса реєстрації юридичної особи: 18002, м. Черкаси, вул. Святотроїтська, 55 а, оф. 112.

Починаючи з 05.05.2022 по цей час відповідач повністю безпідставно почав вчиняти протиправні дії щодо не допуску позивача на робоче місце, мотивуючи свої протиправні дії наявністю наказу про відсторонення, який не дивлячись на неодноразові прохання та письмові вимоги, позивачу вручити чи надати в інший спосіб відмовився.

За обставин фактичних фізичних перешкод позивач не може прибути на робоче місце, працювати, отримати гарантований розмір заробітної плати, чим порушується її право на працю гарантоване Конституцією України, тому позивачем втрачено джерело отримання заробітної плати (грошових коштів).

За наслідками досудового врегулювання спірних питань пов`язаних з відстороненням позивача від роботи та не допуском позивача на робоче місце, позивач мала зустрічі з представником відповідача, проте будь-якого компромісу чи роз`яснення дій відповідача не отримала, внаслідок чого була вимушена звернутися до правоохоронних органів з метою фіксації протиправних дій відповідача, до підрозділу Управління Держпраці в Черкаській області з метою проведення перевірки правомірності відсторонення, та для отримання правничої допомоги адвоката.

З огляду на вказані обставини, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить: - визнати незаконним та скасувати наказ відповідача «Про відстронення від роботи ОСОБА_1 »; - зобов`язати відповідача усунути перешкоди позивачу у доступі до робочого місця; - здійснити допуск до робочого місця ОСОБА_1 оператора 3 розряду ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», АЗС № 105, Черкаська область, м. Канів, вул. Київська, 36; - зобов`язати відповідача виплатити позивачу середній заробіток за фактичний час незаконного відсторонення та вчинення перешкод у доступі до робочого місця.

Вказана справа перебувала в провадженні судді Льон О.М.

14.06.2022 ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. у задоволенні клопотання позивача та її адвоката про звільнення від сплати судового збору та витребування доказів відмовлено; позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору, надання засвідченої належним чином копії оскаржуваного наказу або обґрунтоване клопотання про його витребування, вказати ціну позову та надати розрахунок середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, про стягнення якого пред`явлено вимогу (т.1 а.с.21-24).

Представником позивача адвокатом Гончаруком А.В. 20.06.2022 на виконання вищевказаної ухвали суду було подано через канцелярію суду позовну заяву у новій редакції від 20.06.2022 у двох екземплярах. Зі змісту даного позову вбачається, що позивач та її представник - адвокат Гончарук А.В. зверталися з письмовими зверненнями до відповідача з запитами про надання необхідних для звернення до суду документів. На звернення адвоката відповіді не отримано, а звернення позивача ОСОБА_1 одержувачу не вручено, відправлення повернулися на адресу відправника у зв`язку з відмовою в отриманні відправлення. Натомість позивачем та її представником до позовної заяви не долучено оспорюваного наказу відповідача про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, який безпосередньо є предметом спору між сторонами та обґрунтованого клопотання про його витребування (т.1 а.с.28-34).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Енерджі-ОІЛ» повернуто позивачу (т.1 а.с.35-36).

21.07.2022 постановою Черкаського апеляційного суду скасовано ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2022 та матеріали справи повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.72-77).

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. від 28.07.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі; задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано з ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» документи, а саме: - інформацію чи є ОСОБА_1 працівником ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ»; - копію наказу про прийняття ОСОБА_1 на роботу; - копію наказу (якщо такий видавався) про звільнення (відсторонення) ОСОБА_1 з роботи; - копію табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 за квітень та червень 2022 року; - копію графіків виходу ОСОБА_1 на роботу за лютий-червень 2022 року; - копію трудового договору з працівником ОСОБА_1 ; - копію посадової інструкції ОСОБА_1 як оператора заправних станцій 3 розряду; - довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за 2022 рік (т.1 а.с.82-83).

22.11.2022 ухвалою суду зобов`язано Управління Держпраці у Черкаській області провести інспекційне відвідування ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» (, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, 55а, оф. 112, 18002) з метою перевірки обставин відсторонення від роботи позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з подальшим наданням до суду належним чином завірених копій документів, які стосуються даної справи (наказу про відсторонення, висновок службової перевірки, інформацію про те чи рахується ОСОБА_1 працівником ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», наказу про прийняття на роботу, наказу про її звільнення, табелі обліку робочого часу з квітня по червень 2022 року, графіки виходу на роботу за лютий-червень 2022 року, трудового договору з працівником ОСОБА_1 , посадову інструкцію позивача, як оператора заправочних станцій 3 розряду, довідку про розмір заробітної плати за 2022 рік, тощо) (т.1 а.с.152-154).

Ухвалою суду від 23.01.2023 зобов`язано ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надати інформацію щодо наявності у матеріалах кримінального провадження внесених до ЄРДР за заявою ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» () від 19.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України доказів на підтвердження укладення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» трудових відносин; надати до суду належним чином завірені копії документів, які стосуються даної справи (наказу про відсторонення, висновок службової перевірки, інформацію про те чи рахується ОСОБА_1 працівником ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», наказу про прийняття на роботу, наказу про її звільнення, табелі обліку робочого часу з квітня по червень 2022 року, графіки виходу на роботу за лютий-червень 2022 року, трудового договору з працівником ОСОБА_1 , посадову інструкцію позивача, як оператора заправочних станцій 3 розряду, довідку про розмір заробітної плати за 2022 рік, тощо) (т.1 а.с.172-174).

15.02.2023 на виконання ухвали суду від 23.01.2023, ВП № 1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області надав суду копію наказу № 3-К-105 від 04.08.2018, копію робочої інструкції № 8 операторів заправних станцій та копію інструкції оператора при інкасації у сейф, щодо наказу ТОВ «ЕНЕРДЖІ ОІЛ» про відсторонення чи звільнення ОСОБА_1 та висновку службової перевірки зазначили, що вказана інформація у них відсутня (т.1 а.с.182-186).

03.03.2023 від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, на виконання ухвали суду від 22.11.2022, надійшов лист з повідомленням про неможливість виконати вказану ухвалу суду з поважних об`єктивних причин. Зазначили, що відповідно до Постанови КМУ від 12.01.2022 №14 Управління Держпраці у Черкаській області ліквідовується та утворюється новий територіальний орган Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (). Пояснили про неможливість виконання ухвали суду від 22.11.2022 про зобов`язання провести інспекційне відвідування, оскільки з 17.03.2022 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» відповідно до якої припиняється проведення планових та позапланових заходів державного нагляду і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» (т.1 а.с.213-218).

07.03.2023 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача про проведення перевірки Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, обставин відсторонення від роботи позивача у справі та витребування у відповідача всіх пов`язаних з цим відстороненням похідних документів відмовлено (т.1 а.с.224-226).

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, та відповідно до рішення зборів суддів Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 3 від 31.03.2023, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023, справу передано для розгляду судді Скирді Б.К.

13.04.2023 ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирди Б.К. прийнято справу до свого провадження (т.2 а.с.4).

07.09.2023 до суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Бовшика М.Ю. про витребування доказів з Центрального міжрегіонального управління державної служби праці (, 04060 м. Київ вул. Вавілових, 10) всіх документів, які перевірялися в ході державного нагляду (контролю) на ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ»: актів про відсутність на робочому місці, висновків службової перевірки, копії наказу про прийняття на роботу, копії табелів обліку робочого часу, копії графіків виходу на роботу з квітня по липень 2023 року та у відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ - ОІЛ» (, 18002, м. Черкаси вул. Святотроїцька, 55в оф. 112) оригінал трудової книжки ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні в якому мається запис про прийняття на роботу.

Ухвалою суду від 07.09.2023 задоволено клопотання представника позивача адвоката Бовшика М.Ю. про витребування доказів. Витребувано з Центрального міжрегіонального управління державної служби праці належним чином завірені копії всіх документів, які перевірялися в ході державного нагляду (контролю) на ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ»: акти про відсутність на робочому місці, висновки службової перевірки, копію наказу про прийняття на роботу, копію табелів обліку робочого часу, копію графіків виходу на роботу з квітня по липень 2023 року та у відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ - ОІЛ» оригінал трудової книжки ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні в якому наявний запис про прийняття її на роботу (т.2 а.с.47-49).

29.09.2023 на виконання ухвали суду від 07.09.2023, Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці надіслало до суду копії матеріалів отриманих під час проведення заходу державного нагляду (контролю) наявні в єдиній справі (т.2 а.с.54-78).

31.10.2023 представником позивача адвокатом Бовшиком М.Ю. подано заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначено, що у зв`язку з виконанням ухвали суду від 07.09.2023 та надходженням всіх документів, які перевірялися в ході державного нагляду (контролю) на ТОВ «ЕНЕРРЖІ-ОІЛ» було з`ясовано, що наказ про відсторонення ОСОБА_1 відповідач не виносив, тому втрачає сенс окрема позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу відповідача «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 »; крім того позовні вимоги: зобов`язання відповідача усунути перешкоди позивачу у доступі до робочого місця та здійснити допуск до робочого місця, необхідно об`єднати. Просить суд прийняти уточнені позовні вимоги в наступній редакції: - визнати дії ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» щодо не допуску до робочого місця ОСОБА_1 оператора 3 розряду АЗС № 5 незаконними; - зобов`язати відповідача усунути перешкоди робітнику ОСОБА_1 - оператору 3 розряду АЗС № 105 шляхом надання доступу до робочого місця; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити робітнику ОСОБА_1 - оператору 3 розряду АЗС № 105 середній розмір заробітної плати за фактичний час вимушеного прогулу, у зв`язку з не допуском до робочого місця. Судові витрати та витрати на правничу допомогу будуть подані після ухвалення судового рішення у встановлений процесуальним законом строк (т.2 а.с.89-91).

01.11.2023 ухвалою суду прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бовшика Миколи Юрійовича про уточнення позовних вимог (т.2 а.с.97-98).

Розгляд справи неодноразово відкладався та в судових засіданнях оголошувалися перерви.

У судовому засіданні 26.12.2023 позивач та представник позивача підтримали зменшені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

В наступні судові засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бовшик М.Ю. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про завершення розгляду справи у відсутність сторони позивача (т.2 а.с.127).

Відповідач свого представника у судові засідання жодного разу не направив, не повідомивши причину, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судових засідань. Повідомлення про причину неявки в судові засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши в судовому засіданні 26.12.2023 доводи позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 прийнята на роботу до ТОВ «Енерджі-ОІЛ» оператором заправних станцій 3 розряду АЗС № 105, з 15 серпня 2018 року в порядку переведення з ТОВ «ОРІОН 2017», з відповідною оплатою праці. Згідно довідки про перерахування коштів за невикористану відпустку збережено право ОСОБА_1 на використання щорічної відпустки у ТОВ «Енерджі-ОІЛ», за період роботи у ТОВ «ОРІОН 2017» з 09.08.2017 по 08.08.2018, що підтверджується копію наказу №3-К-105 від 14.08.2018, позивач з наказом ознайомлена, про що свідчить її підпис (т.1 а.с.183-184).

З метою належного визначення та регламентації трудових прав та обов`язків працівників, встановлення єдиного підходу до організації трудових відносин на товаристві, наказом відповідача № 51 від 09.08.2021 затверджено робочу інструкцію № 08 операторів заправних станцій 3-го розряду (автогазозаправного пункту), якою передбачено, що на дану посаду особа призначається і звільняється наказом директора підприємства з дотриманням вимог Кодексу законів про працю (п. 2); оператор ЗС з АГЗП у своїй роботі керується правилами внутрішнього трудового розпорядку наказами і розпорядженням директора підприємства та нормативними актами в порядку приймання відпуску та обліку нафтопродуктів і скрапленого вуглеводневого газу (п. 4); в розділі ІІІ зазначені права працівника, зокрема оператор ЗС з АГЗП має право ознайомитися з рішенням керівника підприємства, що стосується його діяльності (т.1 а.с.185).

Зі змістом Робочої інструкції № 8 та інструкції оператора при інкасації в сейф, позивач ОСОБА_1 , як оператор заправки 3 розряду ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», ознайомлена особисто, про свідчить її підпис (т.1 а.с.185-на звороті-186).

У позові позивач зазначає, що починаючи з 05 травня 2022 року, по час звернення до суду з вказаним позовом (до 09.06.2022), відповідач повністю безпідставно почав вчиняти протиправні дії щодо не допуску позивача на робоче місце.

З метою з`ясування підстав, що слугували для не допуску позивача до робочого місця, вона неодноразово зверталася з листами до роботодавця, що підтверджується роздруківкою поштового відправлення ішк № 951 від 05.05.2022, № 131 від 01.06.2022 (т. 1 а.с.15-18-на звороті).

Однак письмові заяви позивача, які були адресовані відповідачу рекомендованими листами з врученням за допомогою кур`єрської доставки були повернуті на адресу позивача.

Позивач також неодноразово (05 травня, 09 травня, 13 травня 2022 року) зверталася до Канівського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області щодо протиправних дій відповідача, вчинення перешкод доступу на робоче місце, або направлення відповідних документів, які підтверджують її відсторонення, або звільнення з місця роботи (т.1 а.с.9).

За наслідками перевірки вищевказаних повідомлень позивачем було отримано письмову відповідь від Канівського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області вих. № 2726/67/01-22 від 06.06.2022 про те, що між сторонами на думку уповноважених працівників поліції наявні цивільно-правові відносини, які повинні бути вирішені в судовому порядку (т.1 а.с.9).

14.05.2022 позивач звернулась до Управління Держпраці у Черкаській області з електронним зверненням-скаргою, в якому зазначила, що 04 травня 2022 року майстер ОСОБА_3 , представник служби безпеки та ОСОБА_4 повідомили її, що підприємством виявлено недостачу у розмірі семи тисяч гривень, що були вкинуті в сейф на її зміні 31.01.2022 і передані інкасаторам іншим оператором 01.02.2022. Перебуваючи від психологічним тиском, вона була змушена написати заяву на звільнення з 11.05.2022 за угодою сторін та заяву, що зобов`язується компенсувати суму виявленої недостачі. В той же день, 04 травня 2022 року подала заяву про відкликання заяви про звільнення та заяви на відшкодування цих коштів, які відправила поштою, проте кур`єр повідомив, що відправлення відмовилися приймати. 04.05.2022 майстер повідомив її в усній формі, про відсторонення від роботи, не надавши для ознайомлення документального підтвердження такого відсторонення. Відтоді її не допускають на робоче місце, що зафіксовано поліцією 05.05.2022, 09.05.2022 та 13.05.2022 це ті дні, в які вона повинна була виходити на зміну. 13.05.2022 при зустрічі з майстром та юристом підприємства її повідомили, що наказ про відсторонення не буде видаватися, у зв`язку з порушенням законодавства про працю, просить провести перевірку (т.1 а.с.10).

Згідно листа відповіді від Управління Держпраці в Черкаській області за вих. № Т-186/13-08/01/2854 від 19.05.2022 на звернення від 14.05.2022 щодо можливого порушення вимог законодавства про працю ТОВ «Енерджі-ОІЛ», вбачається, що він носить рекомендаційний характер, який не містить будь якої інформації щодо вирішення проблемної ситуації (т.1 а.с.11).

17.05.2022 на адресу відповідача було направлено адвокатський запит адвоката Гончарука А.В., в якому ставилися питання надання копій відповідних документів, які можуть підтвердити відповідні правові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «Енерджі-ОІЛ», що підтверджується ішк № 518 та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено про те, що уповноваженим представником поштове відправлення було отримано 18.05.2022 (т.1 а.с.12, 13).

Однак, як зазначає позивач, відповіді на адвокатський запит отримано не було.

Крім цього, на виконання ухвали Канівського міськрайонного суду від 07.09.2023, Центральним міжрегіональним управління Державної служби з питань праці надано копії матеріалів отриманих під час проведення заходу державного нагляду (контролю) (т. 2 а.с.54-79).

Відповідно до графіків виходу на роботу працівників ТОВ «Енерджі ОІЛ» АЗС № 105, вбачається, що з травня 2022 року по лютий 2023 року ОСОБА_1 (оператор 3 роз.) має відпрацьовувати робочі дні позмінно з 08:00-20:00 год. та з 20:00-08:00 год. (т.2 а.с.55-59).

Проте, згідно табелів обліку робочого часу ТОВ «Енерджі-ОІЛ», у відмітках про явку та неявку ОСОБА_1 на роботі за період з травня 2022 року по лютий 2023 року зазначені прогули в робочий час, відпрацьовано лише 20 годин в травні 2022 року (т.2 а.с.60-65).

Як вбачається зі змісту Актів про встановлення відсутності працівника на робочому місці від 05.05.2022, 09.05.2022, 13.05.2022, 17.05.2022, 21.05.2022, 25.05.2022, 29.05.2022, 30.06.2022, 29.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 29.12.2022, 31.01.2023, 23.02.2023, 28.02.2023, 31.03.2023, 28.04.2023, 31.05.2023, 30.06.2023, 31.07.2023, ними було встановлено, що 05.05.2022, 09.05.2022, 13.05.2022, 17.05.2022, 21.05.2022, 25.05.2022, 29.05.2022, з 29.05.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 29.07.2022, з 29.07.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 29.12.2022, з 29.12.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 23.02.2023, з 24.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 28.04.20223, з 29.04.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, оператор 3 розряду АЗС № 105 ТОВ «Енерджі-ОІЛ» ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці в робочий час, ніяких відомостей, що підтверджують поважність причин відсутності на робочому місці немає, про свою відсутність не попереджала (т.2 а.с.66-78-на звороті).

Однак, як зазначено позивачем, відповідачем було порушено її право на працю, оскільки вона не працює на підприємстві, не виконує покладені на неї обов`язки, не отримує заробітну плату, не є звільненою, а відтак дане відсторонення з посади оператора 3 розряду ТОВ «Енерджі-ОІЛ», АЗС № 105, Черкаська область, м. Канів, вул. Київська, 36, необхідно визнати незаконним та зобов`язати відповідача усунути перешкоди шляхом надання доступу до робочого місця за вказаною адресою та виплатити середній розмір заробітної плати за фактичний час вимушеного прогулу в зв`язку з не допуском до робочого місця, що стало підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційним Судом України у рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 було зазначено, визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми Фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя.

Із рішення Європейського суду з прав людини, справа "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) вбачається, що поняття "приватне життя" в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на "приватне життя".

Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 5-1 КЗпП України встановлено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з статтею 31 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна.

Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

При відстороненні трудові відносини працівника з роботодавцем не припиняються, тому тут не йдеться про звільнення з роботи. Однак, при цьому працівник тимчасово не допускається до виконання своїх трудових обов`язків. Залежно від причин відсторонення заробітна плата на цей період не зберігається, хоч у деяких випадках виплачується допомога за рахунок коштів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або ж нараховується середній заробіток.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.

Стаття 46 КЗпП України передбачає правило, за яким працівник може бути відсторонений від роботи роботодавцем при появі його на роботі у нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп`яніння; при відмові або ухиленні від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної безпеки, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно з частиною першою статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Табелю обліку використання робочого часу за період з травня 2022 року по лютий 2023 року (т.2 а.с.60-65) та актів про відсутність працівника на роботі (т.2 а.с.66-78) працівник ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з 05.05.2022.

Однак, вказані акти не є належним та допустимим доказом, адже відповідачем жодних заходів стягнення проведено не було, крім складання вищезазначених актів.

Оглянувши наявні в матеріалах справи акти, суд зазначає, що в них невірно зазначено по батькові позивача та вказано « ОСОБА_1 ». Крім того, акти від 28.02.2023 (т.2 а.с.76), 31.03.2023 (т.2 а.с.76-зворот), 28.04.2023 (т.2 а.с.77), 31.05.2023 (т.2 а.с.77-зворот), 30.06.2023 (т.2 а.с.78), 31.07.2023 (т.2 а.с.78-зворот) складені в м. Черкаси, а не в м. Каневі, тобто не за місцем знаходження робочого місця позивача.

Матеріали справи не містять та стороною відповідача не надано суду доказів та підтвердження застосування до позивача ОСОБА_1 жодного дисциплінарного стягнення, а лише надано Акти про встановлення відсутності працівника на робочому місці, починаючи з 05.05.2022.

Доказів на обґрунтування викладених у актах доводів про неналежне виконання позивачем своїх повноважень, що призвело до грубого порушення трудової дисциплини, суду не надано, зазначених порушень з вини позивача встановлено не було.

Натомість, як зазначалося вище, позивачем надано суду ряд доказів на підтвердження з`ясування підстав її недопуску до свого робочого місця, а саме: неодноразові письмові звернення адресовані її роботодавцю, письмові звернення до Управління Держпраці в Черкаській області, Канівського відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Допитана також в якості свідка ОСОБА_5 показала, що з ОСОБА_1 знайома давно, років двадцять. 9 травня 2022 року свідок ходила по своїх справах і на території заправки, яка знаходиться по вул. Київська бачила ОСОБА_1 . Вони поспілкувались і свідок пішла по своїх справах. Потім вона ще декілька раз бачила позивача на території даної заправки. Під час спілкування, ОСОБА_1 розповіла свідку, що в неї неприємності, її не допускають до робочого місця. Позивач тоді перебувала не в приміщенні заправки, а на вулиці. На власні очі свідок не бачила, що ОСОБА_1 не допускають до робочого місця. Дану інформацію їй повідомила позивач, яка також розповіла про виклик поліції з даного приводу. Як приїздила поліція, вона не бачила.

Суд звертає увагу, що відсторонення позивача від посади на невизначений термін без будь-якої підстави порушує її трудові права, в тому числі встановлені договором, перешкоджає повноцінно виконувати повноваження оператора 3 розряду ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», АЗС № 105.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати, а даних про її звільнення з роботи у матеріалах справи не міститься, то і поновлювати позивача на роботі немає правових підстав.

Натомість, з огляду на те, що відповідач грубо порушив право позивача на працю, позивач з 05.05.2022 не працює на підприємстві, не виконує покладені на неї обов`язки, не отримує заробітну плату, однак звільнена з підприємства вона не була, наказу про своє відсторонення не отримувала, суд приходить до висновку, що дане відсторонення (усунення) з посади оператора 3 розряду ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», АЗС № 105 слід визнати незаконним.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обраний позивачем спосіб захисту відповідає способам захисту цивільних прав, встановлених ст. 16 ЦК України.

Таким чином, дослідивши вищевказані норми та враховуючи обставини справи, з метою ефективного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за можливе визнати дії відповідача щодо недопуску ОСОБА_1 до роботи (робочого місця) незаконними та зобов`язання усунути перешкоди шляхом надання доступу до робочого місця.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 03.06.2020 у справі № 205/4333/17 (провадження № 61-45345св18).

Вирішуючи питання про зобов`язання відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір заробітної плати за фактичний час вимушеного прогулу в зв`язку з не допуском до робочого місця, суд виходить з того, що відсторонивши ОСОБА_1 від виконання обов`язків оператора 3 розряду ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», АЗС № 105, відповідач не забезпечив її іншою роботою і не звільнив з роботи, у зв`язку з чим позивач перебував у вимушеному прогулі.

Як визначено в частині першій статті 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП України).

Статтею 235 КЗпП України встановлено відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Згідно з пунктами 5, 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року, зі змінами, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Враховуючи те, що право позивача на працю з відповідною оплатою було безпідставно порушене відповідачем шляхом не допуску до робочого місця без збереження заробітної плати з 05 травня 2022 року та роботодавець при не допущенні до робочого місця ОСОБА_1 діяв в порушення норм статті 46 КЗпП України, а саме з власної ініціативи без законних на те підстав, не допустив працівника до робочого із зупиненням виплати заробітної плати, заявлена позивачем вимога підлягає задоволенню.

В даному випадку, зважаючи на заявлені позивачем вимоги, ефективним способом відновлення порушеного права буде покладення на відповідача зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату за фактичний час не допуску до робочого місця за період з 05 травня 2022 року по 12 березня 2024 року включно, обрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання протиправними дій щодо недопущення до робочого місця та усунення перешкод у доступі до робочого місця підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

07.02.2024 представником позивача адвокатом Бовшиком М.Ю. подано до суду клопотання в якому зазначено, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у відповідності до вимог ч. 1 ст. 246 ЦПК України.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Бовшику М.Ю. необхідно подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання протиправними дій щодо недопущення до робочого місця та усунення перешкод у доступі до робочого місця задовольнити.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» щодо недопуску ОСОБА_1 до роботи (робочого місця ) незаконними.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» усунути перешкоди робітнику ОСОБА_1 оператору 3 розряду АЗС № 105 шляхом надання доступу до робочого місця за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» нарахувати та виплатити робітнику ОСОБА_1 оператору 3 розряду АЗС № 105 середній заробіток за фактичний час вимушеного прогулу в зв`язку з недопуском до робочого місця за період з 05.05.2022 по 12.03.2024, обрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

Представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Бовшику Миколі Юрійовичу подати докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст заочного рішення складено 22.03.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ», місцезнаходження вул. Святотроїцька, 55А, офіс 112, м. Черкаси; .

Головуючий Б . К . Скирда