Провадження №2-др/522/34/24
27 березня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бриленка Костянтина Борисовича про ухвалення додаткового рішення по справі,-
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово медичних експертиз» про визнання наказів незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2024 року позовну заяву задоволено частково, визнано незаконним та скасувати наказ Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 09 червня 2023 року №416-ос «Про переведення ОСОБА_1 »; визнано незаконним та скасувати наказ Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 11 липня 2023 року №455-ос «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 , на посаді молодшої медичної сестри цілодобового чергування відділу судово-медичної експертизи трупів Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи»; стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

26 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Бриленка Костянтина Борисовича про ухвалення додаткового рішення по справі, у якій заявник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 гривень.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Судове засідання по справі призначено на 13 березня 2024 року.

13 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Бриленка К.Б., у якому він просить здійснити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення по справі за його відсутності.

У судове засідання, призначене на 13 березня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням суду від 22 лютого 2024 року не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Звертаючись до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача просить стягнути з КУ «ООБСМЕ» витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 30 000,00 гривень.

Судом встановлено, що між АО «ІН ТРАСТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №11/08/2023/АО, за яким АО зобов`язалося здійснити захист клієнта, представництво або надати інші види правової допомоги на умовах і в порядку визначених цим договором, обсяг яких визначається в додаткових угодах до Договору.

11 серпня 2023 року між АО «ІН ТРАСТ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору №11/08/2023/АО про надання правової допомоги, за яким АО взяло на себе обов`язок здійснити захист прав та інтересів ОСОБА_1 пов`язаних із звільненням останнього з посади молодшої медичної сестри цілодобового чергування відділу судово-медичної експертизи трупів КУ «ООБСМЕ» в суді першої та апеляційної інстанції. З зазначеної угоди вбачається, що гонорар АО в межах даної додаткової угоди за надання правової допомоги в межах розгляду справи судом першої інстанції становить 30 000,00 гривень.

Також, 11 серпня 2023 року між адвокатом Бриленком Костянтином Борисовичем та АО «ІН ТРАСТ» було укладено договір про надання правової допомоги №11/08/2023/Б, за яким АО залучило адвоката для надання правової допомоги ОСОБА_1 в межах укладеного між АО та ОСОБА_1 договором від 11.08.2023 року №11/08/2023/АО та додаткової угоди №1 від 11.08.2023 року до договору в суді першої інстанції.

Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги за додатковою угодою №1 від 11.08.2023 до Договору №11/08/2023/АО про надання правової допомоги від 11.08.2023 року, що складений 22.02.2024 року вбачається, що адвокатом було надано наступні види послуг:

- надання первинної консультації з трудового законодавства, узгодження правової позиції, підготовка та подача позовної заяви 5 годин часу;

- підготовка та направлення адвокатських запитів з приводу видачі КУ «ООБСМЕ» наказів про звільнення та переведення ОСОБА_1 2 години часу;

- підготовка клопотання про витребування доказів 3 години часу;

- підготовка та подача позовної заяви про уточнення позовних вимог 2 години часу;

- підготовка та подача клопотання про виклик та допит свідка й розгляд справи із викликом сторін 2 години часу;

- підготовка та подача клопотання про витребування відомостей 2 години часу;

- аналіз відзиву й направлення відповіді на відзив 3 години часу;

- участь у судових засіданнях.

Загальний розмір гонорару згідно акту склав 30 000,00 гривень.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Так суд вважає, що 5 годин на первинну консультацію та підготовку позову, 2 години на адвокатські запити та 3 години на підготовку клопотання про витребування доказів про які зазначено в акті є явно завищеним часом.

На думку суду три перших пукти акту фактично включає в себе послуга «підготовка та подання позову» та 4 годин для підготовки та подання позову відповідної складності більш ніж достатньо.

Щодо підготовки та подачі позовної заяви про уточнення позовних вимог, то судом встановлено, що зазначена заява містить розрахунок компенсації за час вимушеного прогулу, а сама заява спрямована лише на зміну кількісного показника розміру компенсації за час вимушеного прогулу, а тому окрема оплата цієї послуги не відповідає критерію неминучості та адекватності.

Щодо аналізу відзиву й направлення відповіді на відзив, то суд зазначає, що зазначений процесуальний документ є не значним за обсягом (6 аркушів), не містить додаткових розрахунків, а також аналізу судової практики, яка б стосувалася предмету спору.

Щодо участі у судових засіданнях, то судом встановлено, що представник позивача фактично брав участь у судових засіданнях: 12.10.2023 року (час початку засідання 12:22:08, час закінчення засідання 12:24:47), 07.11.2023 року (час початку засідання 12:26:58, час закінчення засідання 12:49:08), 14.02.2024 року (час початку засідання 14:37:38, час закінчення засідання 14:44:29), 21.02.2024 року (час початку засідання 14:08:47, час закінчення засідання 14:16:01).

Враховуючи критерії для обчислення розміру витрат на професійну правничу допомогу, визначені законодавством та судовою практикою, суд приходить до висновку про те, що 15 000,00 гривень є тією сумою, яка була б співмірною, неминучою та фактично понесеною позивачем внаслідок розгляду справи, та яка підлягає стягненню з КУ ООБСМЕ в якості витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бриленка Костянтина Борисовича про ухвалення додаткового рішення по справі задовольнити частково.

Стягнути з відповідача - Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», м. Одеса, пров. Валіховський, 4, , на користь позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 27 березня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

27.03.2024