Справа № 575/1238/23
Провадження № 2-ві/575/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р. смт. Велика Писарівка

В.Писарівський районний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Савєльєвої А.І., за участю секретаря Доценко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Семенової Оксани Сергіївни -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді В.Писарівського районного суду Сумської області Семенової Оксани Сергіївни перебуває цивільна справа № 575/1238/23 (2/575/18/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Цуркан Віктор Іванович 05.03.2024 звернувся до суду із заявою про відвід головуючого у вищевказаній справі судді Семенової Оксани Сергіївни мотивуючи тим, що розгляд судової справи про стягнення аліментів проводиться з порушенням норм процесуального права, в тому числі щодо дотримання процесуальних строків розгляду позову про стягнення аліментів. Сторона позивача заперечує проведення судового розгляду з порушенням норм чинного законодавства, в тому числі процесуального. Суду надані всі докази та матеріали, які є підставою для вирішення позову по суті. Крім цього, ним було заявлено відводи судді Семенової О.С. по даній справі 14.02.2024, який вирішений судом та 21.02.2024, який був залишений без розгляду з підставі нібито повторного звернення з аналогічною заявою, тоді як повторного звернення з аналогічних підстав не допускається. Це вигадки судді Семенової О.С. з метою не вирішувати чергову заяву про відвід судді з нових обставин. Вважає, що суддя Семенова О.С. умисно затягує розгляд судової справи.

Ухвалою судді Великописарівського районного суду Сумської області Семенової О.С. від 06.03.2024 року у задоволенні заяви про відвід судді у вищевказані справі відмовлено за необґрунтованістю.

Визначення судді для вирішення питання про відвід здійснено Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою за принципом випадковості відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, у зв`язку з чим відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Так, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Окрім того Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності та неупередженості. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Перелік підстав для відводу судді міститься у ст. 36 ЦПК України.

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Обґрунтованість підстав для відводу судді повинна підтверджуватися фактами, які реально існують, та не може ґрунтуватися на припущеннях або особистих судженнях заявника. Зокрема, підстави для відводу судді можуть бути визнані обґрунтованими в разі наявності особистої зацікавленості судді у результатах розгляду справи, яка існує об`єктивно, незалежно від судді. Оцінивши обставини, на які посилається представник заявника ОСОБА_3 , з огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави вважати, що головуючий суддя Семенова О.С. є упередженим або необ`єктивним при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, що свідчить про необґрунтованість заявленого відводу.

Із урахуванням вищенаведеного, проаналізувавши подану заяву про відвід та її мотиви, враховуючи те, що представником позивача ОСОБА_3 не наведено будь-яких доказів щодо існування підстав для відводу судді, передбачених ст.ст.36,37 ЦПК України суд дійшов до переконання, що у задоволенні вказаної заяви про відвід судді слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 36- 40 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Цуркана Віктора Івановича про відвід судді Семенової Оксани Сергіївни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Савєльєва