Справа № 177/2552/23
Провадження № 2-о/177/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 березня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.

представника заявника Касьян М.С.

заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Касьян Микола Степанович, заінтересовані особи: Криворізька районна рада Дніпропетровської області, виконавчий комітет Новопільської територіальної громади, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

В грудні 2023 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 . ОСОБА_3 залишила заповіт від 14.11.2013 року, відповідно до якого все належне їй на день смерті майно, а також майнові права та обов`язки заповіла дочці ОСОБА_2 . На момент смерті ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_4 , з яким у період з 04.02.1961 року по 23.02.1978 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, але і після розірвання шлюбу вони мешкали разом однією сім`єю, як чоловік і дружина. Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 , у передбачений законом шестимісячний строк заявниця не звернулася, так як на час відкриття спадщини з померлою постійно проживав її батько - ОСОБА_4 , який фактично і прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_4 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено, через те, що померлі батьки на момент смерті в шлюбі не перебували, так як розірвали його за життя, а відтак батько заявниці не отримав фактично спадщину після смерті ОСОБА_3 . В зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з лютого 1978 року по день її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини та відноситься до її спадкоємців, передбачених ст.1264 ЦК України.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року було відкрито провадження у справі. Витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Ярослава Олексійовича належним чином завірену копію спадкової справи №120/2023 до майна померлої ОСОБА_3 , заведеної 16.09.2023 року.

26.01.2024 року надійшли витребувані від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. матеріали.

Ухвалою суду від 30.01.2024 року було залучено до участі в справі заінтересовану особу виконавчий комітет Новопільської територіальної громади.

В судовому засіданні заявник та її представник на вимогах наполягали, просили їх задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим справу розглянути у їх відсутність.

Заслухавши пояснення заявника та її представника,свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.9).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 06.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 04.02.1961 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . Прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 ». 23.02.1978 року шлюб розірвано (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 29.10.1988 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Прізвище дружини після укладання шлюбу « ОСОБА_2 » (а.с.10).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 ОСОБА_10 12.05.2000 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Прізвище дружини після одруження « ОСОБА_2 » (а.с.11).

Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької держаної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тімошиною О.В. від 14.11.2013 року ОСОБА_3 усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день її смерті та на що вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_2 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №474 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №754 (а.с.13).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 09.10.2023 року вбачається, що за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом була заведена спадкова справа №120/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Проте ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини та відсутності документів, що підтверджують факт постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.17).

Відповідно до акту сусідів від 05.12.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Частиною 2 статті 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України встановлено, що визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Лише з набранням чинності 01 січня 2004 року Сімейним кодексом України, пунктом 2 статті 3 вказаного Кодексу було визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пункт 4 даної статті зазначає, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначені заявником факти про те, що ОСОБА_4 проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , які пояснили, що після розлучення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 все одно спільно проживали, вели спільне господарство та були сім`єю по день смерті останньої у березні 2021 року. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість у результаті розгляду справи не виявлено.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу однією сім`єю з 01.01.2004 року, тобто з дати набрання чинності Сімейним кодексом України, по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 є встановленим в судовому засіданні, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне заяву у цій частині задовольнити, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати свої спадкові права.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Касьян Микола Степанович, - задовольнити частково.

Встановити факт проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 01 січня 2004 року по день її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко