Провадження 2-о/127/218/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про встановлення факту перебування постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бойко Ю.О., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування постійного проживання на території України.

Дослідивши вказану заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником позивача подано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, посилаючись на те, що заявник ОСОБА_1 30.07.1996 Судовою колегією в кримінальних справах Донецького обласного суду засуджений до смертної кари, яка відповідно до ухвали Донецького обласного суду від 30.07.2000 року була замінена на довічне позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в державній установі "Вінницька установа виконання покарань №1", в установі він не працював та немає доходів, перебуває на повному державному забезпеченні, на підтвердження чого надає довідку № 5/12500 від 30.11.2023.

Його матеріальне становище не дозволяє сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки відсутні будь-які кошти на його рахунку, а також заявник звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору, що на думку представника заявника є безумовною підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, представник позивача в обґрунтування скрутного матеріального стану позивача посилається на те, що заявник засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання в державній установі "Вінницька установа виконання покарань №1", в установі він за весь час перебування не працював та немає доходів, перебуває на повному державному забезпеченні, на підтвердження чого надає довідку №5/12500 від 30.11.2023.

При цьому, слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів суду не надано.

Крім того, зі змісту заяви слідує, що позивач не є особою похилого віку, докази щодо його непрацездатності у справі відсутні, факт того, що він не працює та не отримує доходів залежить виключно від її волевиявлення.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою відстрочення сплати судового збору, враховуючи, що позивачем не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невиконання позивачем наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмови у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику

З урахування вищевикладеного, клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір». Вичерпний перелік документів за подання до суду яких судовий збір не справляється та перелік пільг щодо сплати судового збору наведено у ч. 2 ст. 3, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідно.

Посилання представника заявника на п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в якій зазначено що засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору, є помилковими, оскільки в даному ж випадку заявник (особа яка засуджена до довічного позбавлення волді) звертається із заявою про встановлення юридичного факту в порядку ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви в порядку окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, з урахуванням положень Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» - 605,60 грн.

Таким чином, при зверненні фізичної особи до суду із вказаною заявою, необхідно додати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 605,60 грн., або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, якщо такі є, із зазначенням у позові таких підстав.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Бойко Юлії Олександрівни про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про встановлення факту перебування постійного проживання на території України, залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити заявнику/представнику заявника, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, у встановлений судом строк, позов буде вважатися неподаним та буде повернутий заявнику/представнику заявника .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: