Справа № 484/6775/23
Провадження № 2-о/484/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Мельничука О.В.

за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Первомайська міська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2023 року заявник ОСОБА_2 в інтересах якої діє представник - адвокат Окольчишина І.М. звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Первомайська міська рада Миколаївської області.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ялта, Автономна Республіка Крим, помер онук заявниці ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки житлової квартири АДРЕСА_1 . Вказана частка квартири належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло на 1/3 частку від 26 листопада 1993 року, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 , реєстровий номер 12732, та Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку від 20 жовтня 2018 року, виданого ОСОБА_4 , державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, реєстровий №1-664. Так, Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 1993 року, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 на підставі розпорядження (наказу) №535, квартира АДРЕСА_1 належала по 1/3 частці спадкодавцю та його батькам, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 померла. Спадщину після її смерті по 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , прийняли її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 , про що отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2018 року, виданих ОСОБА_4 , державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на частку квартири АДРЕСА_1 . Спадщину після його смерті прийняла заявниця, про що отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, від 01 вересня 2023 року, видане ОСОБА_7 , державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, реєстровий номер №2-524.

Таким чином, заявниця є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті онука ОСОБА_3 .

Проте, коли вона звернулася до нотаріуса за видачею її свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, їй було відмовлено через те, що вона пропустила строк на прийняття спадщини та тому, що змогла підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті.

Ухвалою суду від 12.12.2023р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі.

Представник заявниці - адвоката Окольчишиної І.М. заяву підтримала і просила про її задоволення.

Представник заінтересованої особи - Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просить ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, зокрема, показання свідків, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ялта, Автономна Республіка Крим, помер онук Заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №7 від 26.07.2023 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з частки житлової квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 1993 року, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 на підставі розпорядження (наказу) №535, квартира АДРЕСА_1 належала по 1/3 частці спадкодавцю та його батькам, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.12).

06 червня 2010, ОСОБА_6 померла. Спадщину після її смерті по 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , прийняли її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 , про що отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2018 року, виданих ОСОБА_4 , державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на частку квартири АДРЕСА_1 . Спадщину після його смерті прийняла заявниця, про що отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, від 01 вересня 2023 року, видане ОСОБА_7 , державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, реєстровий номер №2-524 (а.с.11).

Заявниця є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті онука ОСОБА_3 .

На підтвердження спільного проживання з спадкодавцем заявницею надано до суду довідку ТОВ «Комунтехбудсервіс» №457 від 27.10.2023 року(а.с.9).

Згідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово

Заявниця вказує, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте з жовтня 2015 року знявся з реєстрації, оскільки мав наміри зареєструвати своє місце проживання разом з бабусею, але так цього не зробив, оскільки їздив на тимчасові заробітки до АР Крим, де в подальшому і помер.

Крім того, доказами, на підставі яких суд встановив факту постійного проживання заявниці із померлим ОСОБА_3 є покази допитаних судом в якості свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які підтвердили вказане.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зіст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт постійного проживання заявниці ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 78, 294, 315, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Первомайська міська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , разом з її онуком, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Ялта, Автономна Республіка Крим на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 в кв. АДРЕСА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.03.2024.

Суддя: О.В. Мельничук