КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1213/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 березня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Колдіної О.О. в м. Київ 27 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» на свою користь страхове відшкодування в розмірі 28557 грн. та судовий збір 1073,60 грн.

Позов мотивував тим, що 25 лютого 2022 року у м. Києві по вул. В.Касіяна, 1 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований, та транспортного засобу Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року в справі № 752/10396/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 станом на 25 лютого 2022 року була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом № ЕР/206450125, ліміт відповідальності за яким становить 130000 грн., а франшиза 2600 грн.

21 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про страхове відшкодування.

Листом № 22/06/30-05 від 30 червня 2022 року ПрАТ «СК «Юнівес» повідомив позивача про прийняте рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП від 25 лютого 2022 року транспортний засіб Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 . 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перегляд рішення про здійснення страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП від 25 лютого 2022 року транспортний засіб. Відповідачем було визнано заявлену подію страховим випадком та 07 листопада 2022 року здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 30761,85 грн.

Позивач не погоджується з проведеним відповідачем розрахунком суми страхового відшкодування та вважає його заниженим з метою уникнення відповідачем виконання своїх зобов`язань за укладеним полісом страхування. З наданої відповідачем інформації та документів вбачається, що ПрАТ «СК «Юнівес» було визначено розмір страхового відшкодування на підставі звіту № 78-D/10/10 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 12 травня 2022 року оцінювачем ОСОБА_3 за заявою страховика, згідно якого, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ становить 33361,85 грн.

Ознайомившись з наданим ПрАТ «СК «Юнівес» звітом від 12 травня 2022 року, позивачу стало відомо, що вказане експертне товарознавче дослідження підготовлене з суттєвими порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

За заявою позивача 14 червня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс» було підготовлено звіт № 20220225/Ф про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить 116357,34 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (розмір матеріального збитку) складає 61919,49 грн., в зв`язку з чим до виплати відповідачем підлягає страхове відшкодування в розмір 28557,64 грн., яке розраховується наступним чином: 61919,49 грн. - 2600 грн. - 30761,85 грн., де 61919,49 грн. - розмір матеріального збитку, 2600 грн. - франшиза згідно поліса, 30761,85 грн. - часткове здійснене відповідачем страхове відшкодування.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року позов задоволено, стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 28557,64 грн., судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Відповідач ПрАТ «СК «Юнівес», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити в позові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, повторно викладав обставини справи, вказував, що величина страхового відшкодування була визначена відповідно до вимог чинного законодавства на підставі Звіту № 78-D/10/10 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, складеного 12 травня 2022 року ФОП ОСОБА_4 .

Таким чином, ПрАТ «СК «Юнівес» було в повному обсязі виконано зобов`язання з виплати страхового відшкодування, розмір якого визначено на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності. Не погоджуючись з розміром страхового відшкодування, позивачем подано позов, в якому позивач визначає розмір належного страхового відшкодування, ґрунтуючись на висновках, викладених в Звіті № 20220225/Ф про визначення вартості матеріального збитку, виготовленого 14 червня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс» за заявою позивача. Даний звіт до ПрАТ «СК «Юнівес» не надавався, 16 червня 2022 року засобами електронного зв`язку було надано лише фотознімок титульної сторінки. Відтак, невідомо, яким чином була визначена заявлена сума 61919,49 грн. Крім того, дана сума щонайменше не враховує вимог п. 12.1 ст. 12 Закону щодо зменшення страхового відшкодування на суму франшизи, а також п. 36.2 ст. 36 Закону щодо зменшення оціненої шкоди на суму ПДВ.

Більш того, звертаючись до суду з позовом, позивачем не надано доказів відновлення транспортного засобу, вартості фактично понесених затрат на відновлювальний ремонт та доказів того, що виплаченої суми страхового відшкодування недостатньо для виконання відновлювального ремонту.

Наводив правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 910/9396/17 про те, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами СТО, на якій проводився ремонт автомобіля. Разом із тим, судом першої інстанції вказаних висновків не враховано. Досліджуючи обставини справи, суд першої інстанції надав перевагу одним доказам над іншими, при цьому належної оцінки щодо відповідності доказів вимогам належності та допустимості не надав.

Вказував, що поза увагою суду першої інстанції залишилися порушення, допущені в звіті № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, підготовленому суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс»: прийнята в ремонтній калькуляції дата прайсу цін на складові, що підлягають заміні, 28 березня 2022 року не відповідає зазначеній у звіті даті оцінки 25 лютого 2022 року. Дата прайса цін пізніша за дату оцінки, відповідно, розрахована величина матеріального збитку штучно завищена на різницю вартості замінених складових за рахунок подорожчання запчастин, що підлягають заміні, по прайсу на пізнішу дату у порівнянні з прайсом цін, що актуальний на дату оцінки. Ринкова вартість об`єкта оцінки розрахована з ігноруванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ (Методика), зокрема, з недотриманням методів порівняльного підходу.

Якщо ринкова вартість розрахована невірно, це безпосередньо впливає на розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, відповідно, величина коефіцієнту фізичного зносу також визначена невірно.

В ремонтній калькуляції безпідставно враховано точкове фарбування дверей передніх лівих та правих, а в акті огляду безпідставно зазначено пошкодження ЛФП внутрішнє на стику зі стійкою дверей передніх лівих та правих - оскільки у фототаблицях до звіту не наведене фотопідтвердження даних пошкоджень. Крім того, віднести їх до наслідків ДТП, що розглядається, досить складно, оскільки удар прийшовся фронтально безпосередньо у передню частину припаркованого транспортного засобу іншим транспортним засобом, що почав рух заднім ходом при виїзді з паркомісця.

На вказані порушення суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні увагу не звернув та безпідставно надав перевагу обставинам щодо розміру завданих збитків, викладеним в звіті № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, підготовленому суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс», над висновками, викладеними у звіті № 78-D/10/10 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, складеного 12 травня 2022 року ФОП ОСОБА_4 . Більш того, ПрАТ «СК «Юнівес» було замовлено проведення рецензування звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, підготовленому суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс», за результатами проведення якого вказаний звіт визнано таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним та таким, що не може бути використаний.

Враховуючи викладене, звіт № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, є неналежним та недопустимим доказом. Таким чином, позивачем не надано належного доказу на підтвердження позовних вимог в частині розміру матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Повідомляв про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат в розмірі 10000 грн. витрат на правничу допомогу та 3417,65 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на наступне.

Не відповідають дійсності твердження апелянта про те. що позивачем не надавалась до страховика належним чином завірена копія звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, що спростовується заявою про перегляд рішення та здійснення доплати страхового відшкодування від 06 квітня 2023 року, додатком до якої позивачем надавався до страховика оригінал звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року. Відтак, апелянт мав у своєму розпорядженні оригінал звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року задовго до звернення позивача до суду, та мав достатньо часу для перегляду розміру страхового відшкодування. Однак заява позивача від 06 квітня 2023 року залишилась проігнорованою відповідачем.

Вважав помилковими твердження апелянта про неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року в справі № 910/9396/17, а саме те, що позивачем не надано доказів на підтвердження фактичних витрат на проведення відновлювального ремонту. Посилаючись на ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», вказував, що апелянтом, як страховиком винної у ДТП особи, відшкодовуються потерпілій особі вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, визначеного законодавством, а не розмір фактичних витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем визначено розмір матеріального збитку відповідно до норм Методики, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Звертав увагу, що в зв`язку з невиплатою страхового відшкодування в повному розмірі позивач не мав змоги відновити належний йому транспортний засіб, а тому, в разі здійснення страховою компанією страхового відшкодування, розрахованого в порядку, визначеному законодавством України, можливо відпала б і сама необхідність звернення до суду щодо відновлення порушених прав.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині нібито порушень суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс», зазначив, що при підготовці звіту оцінювачем взято до розрахунку дату прайсу цін на складові, що підлягають заміні 25 лютого 2022 року. тобто саме дату спричинення ДТП. Напис «Ціни станом на 25 лютого 2022 року» вказує на дату початку процесу оновлення цін на запасні частини (деталі) в системі Audatex, тобто ціни, які імпортер змінює до цієї дати, а користувач Audatex отримає доступ до оновлення після цієї дати. Вказував, з посиланням на пункти Методики, що звіт підготовлений з урахуванням Методики, ґрунтується на спеціальних пізнаннях, є повною та ясною оцінкою, оскільки ціна як на запасні частини (деталі), так і на вартість нормо-годин були взяті з прайсів генерального імпортера для ринку України, та не викликає сумнівів в її правильності.

Звертав увагу суду, що звіт № 78-D/10/10, підготовлений на замовлення відповідача, виконаний з суттєвими порушеннями положень Методики, оскільки поміж грубих порушень оцінювачем ОСОБА_4 ще й було невірно взято курси валют на дату оцінки, що суттєво вплинуло на вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказував, що до апеляційної скарги відповідачем було надано копію рецензії, виконаної на замовлення апелянта ВГО «Союз експертів України» на звіт № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, однак в апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовано неможливість подання в якості доказу копії рецензії у вказаний в законі строк, ані в ухвалі про відкриття провадження, ані при зверненні до суду апеляційної інстанції, що свідчить про зловживання апелянтом своїх прав з метою уникнення зобов`язань, взятих при укладенні поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у справі ОСОБА_1 є власником автомобіля Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14 лютого 2018 року (а. с. 13).

25 лютого 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Київ по вул. Касіяна, 1 за участі припаркованого автомобіля Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , про що учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 25 лютого 2022 року (а. с. 14).

12 травня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «СК «Юнівес» складено звіт № 78-D/10/10 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 становить 85141,45 грн. з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 39024,22 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 33361,85 грн. (а. с. 37 - 45).

07 червня 2022 року ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «Юнівес», що 13 червня 2022 року о 12:00 буде проводитися огляд автомобіля Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП 25 лютого 2022 року, поліс № 208079062, місце огляду м. Київ вул. Василя Касіяна 1 (а. с. 15).

14 червня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс» складено звіт № 20220225/Ф про визначення вартості матеріального збитку, замовник оцінки ОСОБА_1 , згідно якого, вартість відновлювального ремонту КТЗ (з ПДВ за винятком вартості робіт) становить 116357,34 грн., втрата товарної вартості 0,00 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу та ВТВ - 61919,49 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 - 61919,49 грн. (а. с. 16 - 33).

30 червня 2022 року ПрАТ «СК «Юнівес» направлено на ім`я ОСОБА_1 повідомлення про відмову у здійсненні страхового відшкодування на підставі п.п. 37.1.3 ст. 37 Закону (а. с. 46 - 47), оскільки водій забезпеченого транспортного засобу на власний розсуд прийняв рішення про залишення місця пригоди, позбавивши страховика можливості встановити дійсні обставини ДТП та розмір збитку, який начебто був завданий саме 25 лютого 2022 року.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року в справі № 752/10396/22 ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження в справі в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Встановлено, що 25 лютого 2022 року о 17:00 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 по вул. В.Касіяна, 1 у м. Києві не переконався. що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до третіх осіб та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило механічні пошкодження транспортним засобам (а. с. 50 - 51).

31 жовтня 2022 року представником ОСОБА_1 направлено на адресу ПрАТ «СК «Юнівес» заяву про перегляд рішення та здійснення страхового відшкодування, оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року водія транспортного засобу Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 48 - 49).

Листом від 03 листопада 2022 року ПрАТ «СК «Юнівес» повідомлено представника позивача щодо прийняття нового рішення страхової компанії про виплату страхового відшкодування в сумі 30761,85 грн., щодо визначення величини страхового відшкодування в сумі 61919,49 грн. на підставі звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, вказував, що даний звіт до ПрАТ «СК «Юнівес» не надавався, і 16 червня 2022 року засобами електронного зв`язку було отримано лише фотознімок титульної сторінки, відтак, невідомо яким чином визначена заявлена сума 61919,49 грн. Крім того, дана сума щонайменше не враховує вимог п. 12.1 ст. 12 Закону щодо зменшення страхового відшкодування на суму франшизи, а також п. 36.2 ст. 36 Закону щодо зменшення оціненої шкоди на суму ПДВ, таким чином, правові підстави для виплати страхового відшкодування в сумі 61919,49 грн. ПрАТ «СК «Юнівес» відсутні (а. с. 52).

06 грудня 2022 року, 06 квітня 2023 року представником ОСОБА_1 направлено на адресу ПрАТ «СК «Юнівес» копію звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року на 35 арк. та заяву про перегляд рішення та здійснення доплати страхового відшкодування (а. с. 55 - 57, 58 - 59).

Листом ПрАТ «СК «Юнівес» від 13 червня 223 року повідомлено представника позивача, що долучену ним до заяви завірену копію звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року страховою компанією направлено на рецензування з метою отримання висновку щодо повноти, правильності виконання та відповідності застосованих у звіті процедур з визначення вартості майна вимогам правових актів з оцінки майна; за результатами рецензування наданого звіту ПрАТ «СК «Юнівес» буде розглянуто наявність підстав для перегляду раніше прийнятого рішення та суми відшкодування, про що буде повідомлено додатково (а. с. 60).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Крім того, до апеляційної скарги надано нові докази, а саме копію рецензії Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» від 12 липня 2023 року на звіт № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідачем не було доведено неможливості надання доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не заявлено клопотання про поновлення строку для подання цих доказів, таким чином, апеляційний суд не може врахувати нові докази як докази, якими відповідач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене вина водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, є доведеною згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року в справі № 752/10396/22 і ніким не заперечена.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Отже, страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Положеннями п. 36.2, 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до п. 36.7. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Звернення до суду з даним позовом є реалізацією передбаченого законодавством права позивача на оскарження рішення страховика про здійснення страхового відшкодування в оціненому ним розмірі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач отримав копію позовної заяви з додатками 05 жовтня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 67), однак у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк правом подання відзиву не скористався, в зв`язку з чим судом вирішено справу за наявними матеріалами, що відповідає ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

На підтвердження обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги, ним надано складений 14 червня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс» звіт № 20220225/Ф про визначення вартості матеріального збитку.

Наданий позивачем звіт судом прийнято як належний та допустимий доказ розміру заподіяного позивачу матеріального збитку.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року № 910/9396/17, що позивачем не надано доказів відновлення транспортного засобу, фактично понесених затрат на відновлювальний ремонт та доказів того, що виплаченої суми страхового відшкодування недостатньо для виконання відновлювального ремонту, з огляду на те, що виплата страхового відшкодування проводилася страховою компанією також на підставі складеного на її замовлення звіту, а не фактичних витрат потерпілого.

Крім того, положеннями ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Тобто, відсутність фактично понесених збитків у вигляді виконаного відновлювального ремонту не є підставою для відмови у відшкодуванні збитків, оскільки для відновлення свого порушеного права потерпілий мусить їх зробити.

Заперечуючи проти стягнення страхового відшкодування, призначеного судом, відповідач в апеляційній скарзі зазначав, що висновки суду першої інстанції здійснено на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс» від 14 червня 2022 року № 20220225/Ф, який, згідно доводів ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», складений з недоліками і невідповідностями, при цьому суд першої інстанції надав перевагу одним доказам над іншими, не надавши належної оцінки щодо відповідності доказів вимогам належності та допустимості.

Апеляційний суд не може погодитися з такими доводами як необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції надано оцінку обом звітам, підготовленим на замовлення позивача та відповідача, та встановлено, що звіт № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року підготовлений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс» з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки ціни як на запасні частини (деталі) так і вартість нормо-годин були взяті з прайсів генерального імпортера для ринку України, в тому числі і на офіційні, гарантійні СТО, та не викликає сумнівів в його правильності. Крім того, суд встановив, що на відміну від оцінювача ОСОБА_3 , при підготовці звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертплюс» було вірно взято курси валют на дату оцінки, а відтак розмір фактично виплаченого ОСОБА_1 страхового відшкодування є заниженим.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи звіти, суд першої інстанції також встановив, що в звіті № 78-D/10/10 від 12 травня 2022 року оцінювачем ОСОБА_3 визначалася вартість складових частин транспортного засобу Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , які підлягають заміні, виходячи з цін, зазначених в прайс - листах Інтернет довідників-каталогів, що в свою чергу значно вплинуло на загальний розмір вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (в сторону зменшення), а отже він не може бути прийнятий судом як доказ на підтвердження розміру матеріального збитку.

Оцінюючи зауваження апеляційної скарги щодо звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року в цілому, апеляційний суд враховує, що будь-яких доказів допущення помилок у розрахунку висновку експерта відповідач не надає і не спростовує розміру збитків, завданих позивачу, які встановлено у цьому висновку, а лише висловлює власні припущення, не маючи при цьому спеціальних знань у відповідній сфері.

При цьому відповідачем на спростування належного звіту позивача від 14 червня 2022 року № 20220225/Ф під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлено клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що виходять з припущень, доводи апеляційної скарги, що в ремонтній калькуляції безпідставно враховано точкове фарбування дверей передніх лівих та правих, а в акті огляду безпідставно зазначено пошкодження ЛФП внутрішнє на стику зі стійкою дверей передніх лівих та правих, крім того, дані пошкодження не відносяться до наслідків ДТП, що розглядається.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на висновки, викладені у рецензії на звіт № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, складеній на його замовлення Всеукраїнською громадською організацією «Союз Експертів України» 12 липня 2023 року, апеляційний суд відхиляє як безпідставні, з огляду на відхилення апеляційним судом даного нового доказу із наведених вище підстав.

Відтак, наданий позивачем звіт складено у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 оцінки майна «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року, Методики № 142/5/2092 зі змінами та доповненнями, і апеляційна скарга не містить переконливих аргументів щодо невідповідності звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року вимогам вказаних нормативних актів.

Встановивши на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що оскільки 25 лютого 2022 року в м. Києві по вул. В.Касіяна, 1 мала місце ДТП за участю належного позивачу транспортного засобу Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркованим та транспортного засобу Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , якого постановою суду визнано винним у скоєнні ДТП, страхова компанія виплатила страхове відшкодування не в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачений розмір страхового відшкодування як різниця між дійсною шкодою та франшизою 2600 грн. і частково виплаченим страховим відшкодуванням 30761,85 грн.

Разом із тим, апеляційний суд не може погодитися з розміром страхового відшкодування, визначеного судом першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У справі, що переглядається, судом не встановлено проведення позивачем відновлювального ремонту транспортного засобу, відтак сума страхового відшкодування підлягала зменшенню на суму ПДВ, чого судом першої інстанції зроблено не було.

Так, згідно наданого позивачем звіту № 20220225/Ф від 14 червня 2022 року, вартість матеріального збитку (з ПДВ за винятком вартості робіт) становить 53358,25 грн. (а. с. 23), отже страхове відшкодування мало розраховуватися таким чином: 53358,25 грн. - 2600 грн. (франшиза згідно поліса страхування № ЕР/206450125) - 30761,85 грн. (частково здійснене відповідачем страхове відшкодування) = 19996,40 грн.

З викладених вище підстав апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутої суми страхового відшкодування в сторону його зменшення, а саме з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь позивача підлягає стягненню 19996,40 грн., а також в частині стягнення судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зменшивши судовий збір до 751,52 грн.

Виходячи із вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильних в цілому висновків про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченого страхового відшкодування, разом із тим, висновки суду першої інстанції щодо розміру цього відшкодування здійснено з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни рішення в частині зменшення розміру страхового відшкодування та судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В іншій частині рішення суду є законним, обґрунтованим і не підлягає скасуванню із підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд проводить перерозподіл судових витрат, та оскільки за наслідками апеляційного перегляду позовні вимоги задоволено на 70 %, а апеляційна скарга - на 30 % відповідно, і оскільки відповідачем при поданні апеляційної скарги сплачено 1610,40 грн. судового збору, 30 % цих витрат в розмірі 483,12 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 7, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року змінити в частині розміру стягнутих сум, зменшивши суму страхового відшкодування до 19996,40 грн., а суму судового збору до 751,52 грн.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (м. Київ вул. Велика Васильківська 72 ) судові витрати в розмірі 483,12 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.