ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1062/2006 Номер провадження 22-ц/814/642/24Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П..

за участю секретаря: Сальної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кушнір Оксани Сергіївни на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кушнір О.С., звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу мотивовано тим, що 21 жовтня 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Запорізького МУЮ Прінь В.О. відкрито виконавче провадження № 45557265 на підставі виконавчого листа № 2-1062, виданого Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини.

При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем не було дотримано вимог п. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції на момент винесення вищевказаної постанови), у відповідності з яким державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Вказував, що недотримання державним виконавцем вищевказаних вимог закону призвели про винесення незаконних постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про накладення штрафу, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Зазначав, що ці постанови є похідними від відкриття виконавчого провадження, тому визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою автоматичне скасування заходів, спрямованих на таке примусове виконання рішення.

Крім того зазначав, що копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не направлялась, що позбавило його можливості виконувати рішення суду в добровільному порядку чи одразу оскаржити дану постанову.

Посилався на те, що починаючи з 2007 року з ОСОБА_1 жодних відрахувань не відбувалось, про відкриття виконавчого провадження він дізнався випадково під час зупинки авто, яким він керував, а саме - 07 лютого 2023 року. В подальшому через автоматизовану систему виконавчого провадження заявнику стало відомо, що на виконанні в Олександрівському відділі ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на дитину.

Зазначив, що весь цей час дитина проживає з ним та його батьками. Вважає, що оскільки при відкритті виконавчого провадження не дотримано вимог п. 1 ст. 19, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», то в силу п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1991 року) державний виконавець повинен був виконавчий документ повернути стягувачу, а не відкривати виконавче провадження.

Ураховуючи викладене, просив визнати строк подачі скарги таким, що пропущений з поважної причини, та поновити строк звернення до суду з даною скаргою. Також заявник просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 45557265 на підставі виконавчого листа від 13 липня 2007 року, виданого Миргородським міськрайонним судом; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 45557265 від 20 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадженні.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кушнір Оксана Сергіївна, на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копії процесуального документу саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Крім того, судом зазначено, що боржником та його представником не надано суду вагомих доказів про те, що йому не було відомо про примусове виконання рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 - адвокат Кушнір Оксана Сергіївна, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, прохала скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що висновки суду першої інстанції суперечать нормам п.4 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», який визначає порядок відкриття виконавчого провадження.

Вказано, що у рішенні суддя фактично фіксує порушення норм законодавства державним виконавцем, але при цьому не вважає цей факт достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вважає, що державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Прінь В.О. не вжито передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду від 28 грудня 2006 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 липня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41-42).

У відповідності з копіями матеріалів виконавчого провадження № 45557265 відділом ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на адресу Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції із супровідним листом від 05 листопада 2014 року № 1778/4 (а.с. 107) було направлено постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 44927917 від 05 листопада 2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1062, виданого 13 лютого 2007 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини (а.с. 108).

Згідно з даною постановою виконавче провадження закінчено, оскільки до відділу надійшло повідомлення від ПАТ «Готель «Прем`єр Палац», що боржник ОСОБА_1 не працює у вищезазначеному товаристві; згідно виконавчого документа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що по територіальності відноситься до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 21 листопада 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Запорізького МУЮ було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1062 на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 60, 105). Під час прийняття вказаної постанови державний виконавець посилався на заяву про примусове виконання, подану 20 листопада 2014 року.

Ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1991 року № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV) в редакції, що була чинною на час винесення оскаржуваної постанови, передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема виконавчих листів, що видаються судами.

У відповідності з ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV державний виконавець, в тому числі, повертає стягувачу виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, на підставі письмової заяви стягувача.

Судом першої інстанції встановлено, що із такою заявою до державного виконавця Терещенко С.М. не зверталась.

Також встановлено, що державним виконавцем відділу ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , було закінчено у зв`язку з тим, що боржник не працює на території, підвідомчій вказаному відділу державної виконавчої служби, та постанову про закінчення виконавчого провадження разом із виконавчим листом направлено за належністю на адресу Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління за місцем проживання боржника для подальшого виконання.

Відповідно до ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки виконавчий документ разом із постановою про закінчення виконавчого провадження стягувачу не повертається, його було направлено з одного відділу ДВС до іншого, в даному випадку положеннями Закону № 606-XIV не було передбачено надання нової заяви стягувача про примусове виконання виконавчого документу, у державного виконавця були відсутні підстави, передбачені законом, для виклику ОСОБА_2 з метою спонукання написання нової заяви.

Виходячи з аналізу ч.1ст.31 Закону № 606-XIV, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Разом з тим, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про отримання боржником копії оскаржуваної постанови.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копії процесуального документу саме по собі не є достатньою підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 26 червня 2023 року, здійсненим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість за аліментами станом на 17 липня 2023 року становить 611686 грн (а.с. 172).

Висновок суду першої інстанції про те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №45557265, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадженні є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кушнір Оксани Сергіївни залишити без задоволення.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 березня 2024 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль