Провадження № 2-др/202/8/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

06 березня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Погорілого А.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 202/19436/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/19436/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

06 лютого 2024 року, за результатом розгляду даної цивільної справи ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Погорілого А.М. про ухвалення додаткового рішення по справі № 202/19436/23. Відповідно до заяви адвокат зазначив, що під час ухвалення рішення по справу не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу. Представник позивача надав докази про понесені судові витрати та просив ухвалити додаткове рішення, відповідно до якого стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 5000,00 гривень.

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлялись належним чином.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин,з підстав,передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/19436/23, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/19436/23, задоволено позовні вимоги, розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 31 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 798. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Згідно з положеннямистатті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник позивача подав до суду докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

27 жовтня 2023 року між адвокатом Погорілим А.М. та Добринською Наталією Миколаївною, укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 26/23.

Обсяг виконаних робіт за Договором визначений сторонами в акті виконаних робіт (наданих послуг) від 05.02.2024 року, до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 26/23 від 27.10.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 надано правову допомогу на загальну суму 5000,00 гривень.

Оцінюючи наявні у справі докази, відсутність клопотань сторони відповідача про зменшення розміру витрат, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

З урахуванням викладених вище обставин, вимог діючого законодавства, суд вважає, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Погорілого А.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 202/19436/23 задовольнити.

Ухвалити по цивільній справі № 202/19436/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане додаткове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про його перегляд, апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський