Провадження №2-о/512/15/24
"25" березня 2024 р. смт Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря - Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Савранська селищна рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312, виданого Савранською районною державною адміністрацією 12 листопада 2003 року, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 04.04.2003 № 129/А-03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 1,890 га, яка розташована на території Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області масив 50 ділянка 4 кадастровий номер :01:004:0004 для ведення особистого селянського господарства.

Вказана земельна ділянка належить заявниці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312, виданого Савранською районною державною адміністрацією 12.11.2003, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 04.04.2003 № 129/А-03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290.

При видачі Державного акту в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватись та розпоряджатись власністю на свій розсуд.

Так в Державному акті серії ОД № 016312 прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_1 », що не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України, де її прізвище зазначено як « ОСОБА_1 »

Оскільки з 01.01.2013 року державні акти на землю не видаються, а підтвердженням права власності на земельну ділянку є інформація, що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 13.02.2024 заявниця звернулась до державного реєстратора ОСОБА_3 з метою державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки державний реєстратор встановив, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав, документам що їх посвідчують у зв`язку з розбіжностями в прізвище зазначеному в паспорті та в державному акті на право власності на землю. Також заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

На думку заявниці, причиною неправильного написання її прізвище є технічна помилка при видачі Державного акту на право приватної власності на землю.

Внаслідок такої помилка, в заявниці на даний час виникла невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом виданим на її ім`я.

У зв`язку з цим є необхідність в судовому порядку встановити факт належності їй правовстановлюючого документу а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312, виданого Савранською районною державною адміністрацією 12.11.2003, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 04.04.2003 № 129/А-03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, який виданий на ім`я ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, проте 25.03.2024 до канцелярії суду подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі та підтримала заявлені вимоги (а.с. 18).

Представник заінтересованої особи Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, проте 13.03.2024 до канцелярії суду надійшла заява в якій Савранська селищна рада Одеської області не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просить розглянути справу без участі її представника (а.с.12).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,890 га, яка розташована на території Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області масив 50 ділянка 4, кадастровий номер :01:004:0004 для ведення особистого селянського господарства.

Вказана земельна ділянка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312, виданого Савранською районною державною адміністрацією 12.11.2003, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 04.04.2003 № 129/А-03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290.

При видачі Державного акту в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватись та розпоряджатись власністю на свій розсуд.

В Державному акті серії ОД № 016312 прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_1 », що не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України, де її прізвище зазначено як « ОСОБА_1 »

Оскільки з 01.01.2013 року державні акти на землю не видаються, а підтвердженням права власності на земельну ділянку є інформація, що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 13.02.2024 заявниця звернулась до державного реєстратора ОСОБА_3 з метою державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки державний реєстратор встановив, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав, документам що їх посвідчують у зв`язку з розбіжностями в прізвищі зазначеному в паспорті та в державному акті на право власності на землю. Також заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Причиною неправильного написання прізвища заявниці ОСОБА_1 виникла через технічну помилку при видачі Державного акту на право приватної власності на землю.

Внаслідок такої помилка, в заявниці на даний час виникла невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом виданим на її ім`я.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до висновку що факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312, виданого Савранською районною державною адміністрацією 12.11.2003, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 04.04.2003 № 129/А-03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290 підтверджується наступними доказами:

-Паспортом ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 виданим Савранським РС ГУ ДМС України в Одеській області 21.02.2002 (а.с.3);

-Карткою фізичної особи - платника податків (а.с.3 - на звороті);

-Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312 (а.с.4);

-Копією рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 19.02.2024 №71652503 (а.с.5)

-Копією довідки Савранської селищної ради Одеської області від 14.02.2024 № 40 (а.с.6);

-Копією Витягу з Державного кадастру про земельну ділянку (а.с.7)

-Копією відомості про право власності (а.с.8)

Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 № 43, усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Отже, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй право володіти користуватися та розпоряджатись своєю власністю, а можливість внести зміни до правовстановлюючого документу в позасудовому порядку неможливо, тому вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312, виданого Савранською районною державною адміністрацією 12.11.2003, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 04.04.2003 № 129/А-03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290.

Керуючись пунктами 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтею 81, частиною 3 статті 258, статтями 259, 263-265, пунктом 5 частини 2 статті 293, пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Савранська селищна рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 016312, виданого Савранською районною державною адміністрацією 12.11.2003, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 04.04.2003 № 129/А-03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Ю. Брюховецький