У Х В А Л А

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 756/236/23

провадження № 61-722ск24

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тріспі Консалт» про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Тріспі Консалт»

(далі - ТОВ «Тріспі Консалт»), Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців, Міністерства юстиції України про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року прийнято відмову ОСОБА_1 від частини позовних вимог до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців та Міністерства юстиції України про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії.

Закрито провадження у справі № 756/236/23 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних

та фізичних осіб - підприємців, Міністерства юстиції України про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року закрито провадження у справі № 756/236/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Тріспі Консалт» про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року залишено без змін.

15 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк сплатити судовий збір та подати платіжний документ про сплату судового збору.

На виконання ухвали Верховного Суду від 07 лютого 2024 рокуОСОБА_1 подала копію платіжного документу про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2024 року, заявнику надано строк подати нову редакцію касаційної скарги, у якій уточнити прохальну частину касаційної скарги, з урахуванням статті 409 ЦПК України.

18 березня 2024 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали від 11 березня 2024 року надійшла уточнена редакція касаційної скарги.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали від 11 березня 2024 року та не усунула недоліки касаційної скарги.

У статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлені вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно із статтею 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених

в пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

У першій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову чи направлення справи для продовження розгляду.

В ухвалі Верховного Суду від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 було роз`яснено, що прохальну частину касаційної скарги необхідно викласти з урахуванням статті 409 ЦПК України.

Однак, у другій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 указані вимоги не виконала, в прохальній частині заявник просить суд касаційної інстанції скасувати повністю або частково ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 11 березня 2024 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тріспі Консалт» про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко