Номер провадження 2/725/1318/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю:

секретаря - Стрілець Д.Я.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Посилалася на те, що за ОСОБА_4 познайомились у 1989 році і через деякий час стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу до жовтня 1999 року в АДРЕСА_1 . Так, 01.10.1999 року між ними був укладений шлюб. З 2009 року є пенсіонеркою, а також ОСОБА_4 був пенсіонером. Їхній сімейний бюджет складався виключно з їхніх пенсійних витрат, інших доходів не мали. З сімейного бюджету вони сплачували за продукти харчування, поточні витрати, на підтримку їхньої життєдіяльності, в тому числі купівлю ліків, так як позивач давно хворіє, одягу та інших потреб, однак самі вагомі витрати вони несли на оплату комунальних послуг за дві квартири ту в якій проживали та належну ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 . На оплату за комунальні послуги квартири АДРЕСА_3 , де вони спільно проживали із ОСОБА_4 , позивач отримувала субсидію, однак виникла переплата в сумі 6838, 90 гривень і позивач змушена була укласти угоду про повернення вказаної суми коштів.

В подальшому їхній спільний дохід не набагато, але перевищував 3200 гривень, а їхній спільних коштів не вистачало на все, тому вирішили формально розірвати шлюб без наміру припинити проживання однією сім`єю з метою оформлення позивачем субсидії, тому 18.12.2018 року за спільною заявою подружжя шлюб було розірвано, однак фактично шлюб не припинив існування.

Крім пояснень свідків, факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується довідкою ПП «Порядок в домі» від 07.05.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали та вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_4 , також спільними фотографіями.

Таким чином, зазначала, що вони зі ОСОБА_4 безперервно проживали однією сім`єю з 1989 року по день його смерті, а саме більше 32 роки, перебуваючи за цей час між собою як у зареєстрованому шлюбі, а також проживали однією сім`єю і без його реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, позивач займалась його похованням, несла витрати на ритуальні послуги, займалась організацією поминального обіду, окрім того, в позивача знаходяться всі правовстановлюючі документи на спадкове майно та документи по обслуговуванню квартири ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме кв. АДРЕСА_4 .

02.08.2021 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрила та зареєструвала спадкову справу за №68076197 та повідомила про те, що позивачу необхідно звернутись до суду для встановлення в судовому порядку факту проживання однією не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнати її спадкоємцем четвертої черги. Також від нотаріуса стало відомо, що із заявою про вступ у спадщину звернувся рідний брат померлого ОСОБА_3 , який на даний час проживає у рф, АДРЕСА_5 .

В зв`язку із вищевикладеним виник спір про право та необхідність звернутись до суду з позовною заявою про вставлення факту проживання однією не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відзиву відповідачем подано не було.

У судовому засіданні позивач та її представник позивача підтримали поданий позов, просили його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату проведення судового засідання, зокрема за останнім відомим місцем проживання та шляхом оголошення про виклик до суду, розміщеного на сайті Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що є сусідкою позивачки та знайома з ОСОБА_1 та покійним ОСОБА_4 з 1989 року і до часу смерті ОСОБА_6 , а саме 2021 року. Зазначила, що позивачка проживала із ОСОБА_7 до його смерті однією сім`єю, вони дружили сім`ями, разом проводили свята, про інших дружини в ОСОБА_4 та чоловіка у ОСОБА_1 вона не чула, окрім того, позивачка займалась організацією похорон ОСОБА_4 , потім організацією поминок на 9 та 40 днів, зараз здійснює догляд за могилою покійного.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що є сусідкою позивачки та проживає на одній площадці, знає позивачку з 1986 року та з 1989 року знайома зі ОСОБА_4 , оскільки позивачка вийшла заміж за останнього, з цього часу і до смерті ОСОБА_4 позивачка проживала з ним однією сім`єю, ніколи окремо не проживали, вели спільне господарство, після смерті ОСОБА_4 разом із донькою займалась похованням.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що є подругою доньки позивачки, а відтак і знала позивачку та її чоловіка, які проживали разом із часу їх знайомства із свідком. Зазначила, що часто бувала в гостях у позивачки та ОСОБА_4 , їй відомо, що останні проживали однією сім`єю до смерті ОСОБА_4 , періоду, щоб проживали окремо один від одного не було, а також організацією поховання ОСОБА_4 займались позивачка та її донька.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що знайома із ОСОБА_4 , оскільки служили разом, в подальшому приблизно познайомилась із дружиною ОСОБА_11 , почали дружити сім`ями. Показала, що з початку періоду, коли познайомилась із позивачкою, десь із 1995 року, і до часу смерті ОСОБА_4 , останні проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Про інші стосунки останній їй невідомо, оскільки протягом всього часу бачила ОСОБА_12 разом.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що є подругою доньки позивачки, часто була в гостях у ОСОБА_12 , завжди бачила їх разом, більше того приблизно у 2021 році, коли позивачка захворіла на Covid та перебувала у лікарні, свідок носила їжу ОСОБА_1 , яку готував та передавав останній її чоловік ОСОБА_4 . Також у її магазині останні приблизно в 2019-2020 роках купували стіл та ще деякі меблі, що теж свідчить про те, що ОСОБА_12 вели спільне господарство та не переставали проживати разом. Також знає їх близько 12 років і теж не бачила і не чула, щоб останні якийсь період проживали окремо. Окрім того, після смерті ОСОБА_4 , його похоронами займались позивачка разом із донькою.

Заслухавши позивача, її представника, свідків, дослідивши надані письмові докази, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що 01.10.1999 року ОСОБА_4 та ОСОБА_14 зареєстрували шлюб (а.с.8).

18.12.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 розірвано (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до наданої копіх Довідки від 07.05.2022 року, виданої ПП «Порядок в домі» ОСОБА_1 , 1954 року народження проживала разом із померлим ОСОБА_4 , 1965 року до дня його смерті за адресою АДРЕСА_1 та вели спільне господарство, що також підтверджується Актом №27 від 07.06.2022 року (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2000 року ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_4 (а.с.15).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.08.2021 року зареєстровано спадкову справу №68076197, номер у нотаріуса №70/2021 після смерті ОСОБА_4 (а.с.16).

Відповідно до Довідки №67/02-14-70/2021 від 27.05.2022 року, виданої приватним нотаріусом Новосельською І. Л. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду із питанням встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання останньої спадкоємцем за законом четвертої черги (а.с.17).

Також суду надано копії фототаблиці (оригінали надано в судовому засіданні для огляду суду), на яких зафіксовані спільні фото ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 18-28).

Окрім того, суду надано копії документів, які підтверджують витрати понесені ОСОБА_1 на поховання чоловіка ОСОБА_4 , а саме замовлення-акт №722090, 011373, Накладна 277, свідоцтво про поховання (а.с.29-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ч.1ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

В процесі судового розгляду встановлено, що позивач, як дружина спадкодавця, проживала із ОСОБА_4 однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується показами свідків та письмовими доказами, наданими суду.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем породжує для позивача юридичні наслідки, вона зможе реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановленому законом порядку, як спадкоємець четвертої черги, який згідно зі ст. 1264 ЦК України, має таке право на спадкування за законом, як такий, що проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, а також показами свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе віднести їх на рахунок позивача за його клопотанням.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,76-80,133,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із середини 1989 року і по день його сметрі, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька