Справа № 745/136/24
Провадження № 2-о/745/7/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року Сосницький районний суд, Чернігівської області в складі:

головуючого судді Смаль І.А.

присяжних Барсук Н.С., Блохи Є.О., за участі секретаря Шуляр І.В., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Рябініна Д.Д., заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 про усиновлення повнолітньої особи,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду та просить: оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, усиновителем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Сосницькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми), яке знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 36-А, смт. Сосниця, Корюківського району, внести зміни до актового запису про народження серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2000 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції про народження ОСОБА_2 щодо батька, а саме видавши нове свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін вказавши: батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народження, громадянство - громадянин України; інші відомості залишити без змін.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , його представник адвокат Рябінін Д.Д., вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 пояснив ,що з 2003 року проживав з матір"ю ОСОБА_2 . На даний час вони разом не проживають вже більше року. Він вважає ОСОБА_2 своїм сином і хоче його усиновити. Метою усиновлення є те, що він хоче розпорядитися своїм майном на його користь, а також другою підставою є те, що він є інвалідом 1 групи і потребує постійного догляду. І крім того, він вважав ОСОБА_2 своїм сином і тому хоче, щоб це було документально оформлено.

Заінтересована особа ОСОБА_2 вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив, що він вважає заявника своїм батьком,тому що він виховував його з дитинства. Заявник постійно хворіє і усиновлення надасть право у майбутньому оформити спадщину,а також він зможе офіційно за ним доглядати.

Дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши заявника, заінтересовану особу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог. До такого висновку суд приходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. (ч.2 ст.208 СК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягти іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного факту). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випаду суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

П.1 ч.2, ч.6 ст.311 ЦПК України передбачено, що до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя. Заява про усиновлення повнолітньої особи повинна містити відомості, зазначені у частині першій цієї статті, а також дані про відсутність матері, батька або позбавлення піклування. До заяви мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Високе, Борзнянського району, Чернігівської області, з 26.12.2018 року зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданим 06 серпня 1997 року Борзнянським РВ УМВС України у Чернігівській області (а.с. 13-15).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є пенсіонером, вид пенсії по інвалідності 1 гр., загальне захворювання (а.с. 11).

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВБ № 068317 від 08.02.2019, ОСОБА_1 встановлено 1 групу інвалідності безтерміново, він потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.12).

13 січня 2007 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівська область Україна, актовий запис № 06 від 13.01.2007 року (а.с. 5).

Згідно довідки-характеристики Сосницької селищної ради, виданої на громадянина ОСОБА_1 за час проживання на території селищної ради актів до адміністративної комісії на нього не надходило (а.с. 9).

Згідно довідки про склад сім`ї та проживання вбачається, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , запис №18 від 14 квітня 2000 року здійснений відділом РАГС Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 8).

Батько ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 07.02.2003 (а.с.7).

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви вбачається, що матір заінтересованої особи ОСОБА_5 дає свою згоду на усиновлення сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10).

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Сосницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сосницької селищної ради № 25 від 15.02.2024 ОСОБА_2 на «Д» не перебуває (а.с.37)

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви вбачається, що заінтересована особа ОСОБА_5 дає свою згоду на усиновлення, громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 38).

Надані заявником докази не підтверджують факт перебування у сімейних стосунках з матір"ю ОСОБА_2 з 2003 року та не підтверджують наявність сталих сімейних стосунків з особою, яку він хоче усиновити. З наданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 на даний час . За даною адресою ОСОБА_1 зареєстрований з 26.12.2018 року , ОСОБА_2 - з 24.07.2019 року.

При вирішенні питання щодо можливості заявника бути усиновлювачем ОСОБА_4 судом також беруться до уваги встановлені законом цьому обмеження.

Так, згідно зі ч.1 ст. 212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);

8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;

10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень;

11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Відповідно до ч.5 ст.211 СК України якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі.

Як встановлено в судовому засіданні матір заінтересованої особи ОСОБА_5 не перебуває в шлюбі з заявником ОСОБА_1 , а з дослідженої довідки про склад сім`ї (а.с.6) вбачається,що вони навіть не проживають разом.

Надані заявником докази не підтверджують факт перебування у сімейних стосунках з матір"ю ОСОБА_2 з 2003 року та не підтверджують наявність сталих сімейних стосунків з особою, яку він хоче усиновити. З наданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 на даний час . За даною адресою ОСОБА_1 зареєстрований з 26.12.2018 року , ОСОБА_2 - з 24.07.2019 року.

Проаналізувавши зміст наданих заявником документів та врахувавши законодавчі обмеження, щодо осіб, яким встановлено заборону бути усиновлювачами, суд приходить до висновку, що заявник не може бути усиновлювачем в силу вимог п. 11 ч.1 ст.212 СК України, оскільки він є інвалідом 1 групи та потребує постійної сторонньої допомоги, про що свідчить подана ним та досліджена в судовому засіданні довідка (а.с.12).

Згідно із ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо існування інших законодавчих заборон бути усиновлювачем, суд вважає за необхідне зазначити, що заявником не надано доказів відсутності таких заборон, що визначені зокрема п.1-8, 10, 13 ч.1 ст.212 СК України.

Крім того, в судовому засіданні не встановлено винятковість обставин,які б давали підстави для прийняття рішення про усиновлення повнолітньої особи, тобто заявником не доведено також неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яка бажає усиновити, та особою, котру бажають усиновити ( складання заповіту на користь цієї особи,укладення договору довічного утримання тощо ).

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви відсутні.

На підставі викладеного керуючись ст.207, 208, 211, 212 СК України, ст. 263, 313, 314 ЦПК України,суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 про усиновлення повнолітньої особи відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя І. А.Смаль

Присяжні Н.С. Барсук

Є.О. Блоха