ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» березня 2024 року

м. Харків

справа № 613/1517/23

провадження № 22ц/818/784/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О.В., Мальованого Ю.М.

учасники справи:

позивач керівник Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 14 грудня 2023 року в складі судді Сеник О.С.

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року керівник Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки та визнання недійсним договору емфітевзису, у якому просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0228, площею 2,0000 га, розташовану за межами населеного пункту на території Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області та визнати недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) № 6 від 23 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14 грудня 2023 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Єпіфанова Я.В. про поновлення строку для подання відзиву на позов відмовлено, відзив представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Єпіфанова Я.В. на позов керівника Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки та визнання недійсним договору емфітевзису залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, продовжити строк для подання відзиву до 08 листопада 2023 року та прийняти відзив.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Вважав, що він пропустив строк на подання відзиву у зв`язку з тим, що не є спеціалістом в сфері права, та після отримання наприкінці вересня 2023 року ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року про відкриття провадження у справі витратив значний час на пошук фахівця в галузі права для належного представництва його інтересів в суді. Лише 31 жовтня 2023 року він уклав договір з адвокатом, що підтверджується ордером. Подання відзиву на позов потребувало додаткового часу, що зумовлено необхідністю здійснення адвокатом юридичного аналізу спірних правовідносин, визначення предмета доказування та аналізу доказів, які обґрунтовують правову позицію відповідача, направлення адвокатських запитів. Висновок суду про те, що він був обізнаний про відкриття провадження у даній справі ще 22 вересня 2023 року, отримавши судову повістку у формі SMS-повідомлення, та мав можливість укласти договір про надання правничої допомоги з адвокатом раніше, ніж 31 жовтня 2023 року, є помилковим, оскільки він не подавав до суду заяву про інформування його про розгляд справи за допомогою SMS - повідомлень. Поновлюється лише такий процесуальний строк, який встановлено законом, а строк на подачу відзиву на позов був встановлений судом, а не законом, тож наявні підстави для його продовження.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наведені відповідачем причини пропуску строку на подання відзиву не є поважними, тож слід відмовити у поновленні строку та залишити відзив без розгляду.

Частинами 1, 2 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

За змістом частини 2 статті 187 ЦПК України, приймаючи до розгляду позовну заяву суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначає, зокрема, строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Частинами 1, 7 статті 178 ЦПК України передбачено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За приписами частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За правилами статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2, 7, 8 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду .

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незважаючи на подібність інститутів поновлення процесуального строку та продовження процесуального строку, останні є різними. При поновленні процесуального строку йдеться про процесуальну дію, яка вже мала бути вчинена у певний визначений законом строк (мав бути поданий певний процесуальний документ, строк для подання якого вже настав), проте, не була вчинена, відповідний строк сплив і вирішується питання про його поновлення. При продовженні процесуального строку ставиться та вирішується питання про певне відтермінування відповідної процесуальної дії (що за заявою учасника справи може мати місце до спливу строку, встановленого судом, а за ініціативою суду може мати місце і після його спливу), яка ще не вчинена та саме з метою її вчинення (подання документа) в межах відповідного (продовженого) строку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, в рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що статтею 6 Конвенції встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом керівника Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Богодухівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки та визнання недійсним договору емфітевзису.

Ухвалою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а. с. 90-92 том 1).

Копію вказаної ухвали ОСОБА_2 отримано 29 вересня 2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 108 том 1).

Отже, п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву сплив 16 жовтня 2023 року, в понеділок, оскільки останній день строку 14 жовтня 2023 року припав на вихідний.

07 листопада 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» представником ОСОБА_2 адвокатом Єпіфановим Я.В. до суду направлено відзив на позовну заяву, в якому викладено клопотання про поновлення строку, мотивоване тим, що відповідач не є фахівцем у галузі права та потребував часу на укладення договору про надання правової допомоги, який укладено лише 31 жовтня 2023 року (а. с. 135-143 том 1).

Визнаючи причини пропуску строку на подання відзиву не поважними суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що відповідач ОСОБА_2 дійсно уклав договір з адвокатом лише 31 жовтня 2023 року, що підтверджується наданим до суду ордером (а. с. 142 том 1), не врахував необхідність дотримання права сторони на правничу допомогу та принципу рівності сторін.

Висновок суду про те, що ОСОБА_2 був обізнаний про відкриття провадження у даній справі ще 22 вересня 2023 року, отримавши судову повістку у формі SMS - повідомлення, та мав можливість укласти договір про надання правничої допомоги з адвокатом раніше, ніж 31 жовтня 2023 року, є помилковим, оскільки відповідної заяви відповідача про його інформування про розгляд справи за допомогою SMS - повідомлень матеріали справи не містять.

Зважаючи на наведені обставини, з урахуванням того, що пропуск строку з 17 жовтня 2023 року по 07 листопада 2023 року не є значним, залишення відзиву без розгляду є за своїм змістом проявом юридичного формалізму та не відповідає завданню цивільного судочинства.

Крім того, застосування правила про поновлення та продовження процесуальних строків залежить від виду процесуального строку. Якщо пропущено строк, встановлений судом, то суд продовжує пропущений строк. Продовження строку являє собою надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у встановлений строк. Установлений судом процесуальний строк згідно з частиною 2 статті 127 ЦПК України може бути продовжений, а не поновлений. Натомість суд першої інстанції вирішував питання саме про поновлення строку, а не про його продовження.

Посилання суду на те, що всупереч вимогам частини 4, пункту 2 частини 5 статті 178 ЦПК України до відзиву не додано доказів направлення його копій Богодухівській міській раді та відповідачу ОСОБА_1 , є безпідставним, оскільки відсутність доказів надсилання копій відзиву іншим учасникам справи тягне за собою інші наслідки, а саме його повернення (частина 4 статті 183 ЦПК України).

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права. За таких обставин відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо продовження строку на подання відзиву та прийняття відзиву задоволенню не підлягають, оскільки ці повноваження належать суду першої інстанції після направлення справи для продовження розгляду.

Оскільки наразі розглядається лише процесуальне питання, а не справа по суті спору, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 14 грудня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.В. Маміна

Ю.М. Мальований

Повний текст постанови складено 27 березня 2024 року.