Справа № 2-77/2010
Провадження № 22-ц/4808/539/24
Головуючий у 1 інстанції Веселов В.М.
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

07 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Баркова В.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-монтажне пусконалагоджувальне підприємство «Монтажрембуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року задоволено позов Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-монтажне пусконалагоджувальне підприємство «Монтажрембуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №4501-001/07 від 08 серпня 2007 року в розмірі 450628 грн. 70 коп., державне мито в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 250,00 грн.

22 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Атаманюк Володимир Михайлович надіслав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, яка зареєстрована судом 27 лютого 2024 року, з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Поважність причин пропущеного строку на апеляційне оскарження обґрунтував тим, що ОСОБА_1 не було відомо і він не був повідомлений про розгляд даної справи, був позбавлений можливості брати участь в судових засіданнях та подавати докази, на час розгляду справи та винесення оскаржуваного рішення суду перебував за кордоном. Про рішення суду дізнався нещодавно, після чого 17.01.2024 року звернувся до Коломийського міськрайонного суду із заявою про отримання його копії, і отримав таку 25.01.2024 року.

Однак апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18) зроблено висновок про те, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент вчинення таких дій (частина третя статті 3 ЦПК України).

Таким чином, процедура апеляційного оскарження визначається на момент подачі апеляційної скарги, тобто вчинення процесуальних дій, а не на момент ухвалення оскаржених судових рішень.

За змістом ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із вказаним позовом 20.07.2009 року (т. 1, а.с. 4).

Ухвалами Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2009 року та від 21.11.2009 року відповідно відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (т. 1, а.с. 44, 65).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в редакції, яка діяла на час розгляду даної справи, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за

адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи (ч. 9 ст. 74 ЦПК України в редакції, яка діяла на час розгляду даної справи).

Судові повістки про виклик до суду систематично направлялися відповідачу ОСОБА_1 за вказаною в позові та в матеріалах справи, зокрема, копії Договору поруки №4501-001/07-4 від 08.08.2007 року (т. 1, а.с. 25), копії паспорта ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 31) адресу: с. Білка Городенківського району Івано-Франківської області.

Вказані повістки поверталися до суду з відмітками АТ «Укрпошта»: «за зазначеною адресою не проживає», «адресат за місцем прописки не проживає. Вибув» (т. 1, а.с. 52, 60, 71, 79, 99, 109, 136).

05.08.2010 року та 17.09.2010 року суд звертався в редакцію газети «Галичина» щодо оголошення про виклик до суду відповідачів у даній справі, в тому числі ОСОБА_1 , зокрема, на 17.09.2010 року (т. 1, а.с. 108), на 20.10.2010 року (т. 1, а.с. 129).

Відповідні оголошення були надруковані в газеті «Галичина» (т. 1, а.с. 141, 142).

Аналізуючи наведене, суд першої інстанції, діючи в межах наданих йому чинним на той час процесуальним законом повноважень, вчинив всі можливі процесуальні дії щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Також справа переглядалася судом апеляційної інстанції за апеляційної скаргою відповідача ОСОБА_4 , і ухвалою Івано-Франківської області від 04.01.2011 року рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року залишено без змін (т. 1, а.с. 203-206). При цьому судом апеляційної інстанції також направлялися судові повістки та повідомлення відповідачу ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 174-175, 178, 209).

При цьому, як вбачається з долученої до апеляційної скарги копії Довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.02.2001 року по теперішній час (т. 2, а.с. 10 (зворот)). Тобто за адресою, за якою повідомлявся про розгляд даної справи в суді.

Отже відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляд цієї справи, що давало б йому підстави посилатися на п. 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України як на підставу поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Що стосується посилань представника апелянта на те, що ОСОБА_1 на час розгляду справи та винесення оскаржуваного рішення суду перебував за кордоном, на підтвердження чого ним надано копії паспорта даного громадянина України для виїзду за кордон, то апеляційний суд зазначає, що ним надані копії такого паспорта терміном дії з 14.09.2005 року по 14.09.2015 року без відміток про виїзд за кордон та терміном дії з 29.08.2018 року по 29.08.2028 року з відміткою про перебування під час цього періоду в Єгипті (т. 2, а.с. 11-13). Отже такі докази жодним чином не спростовують повідомлення даного відповідача про дату, час та місце розгляду даної справи в суді.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що з часу ухвалення рішення, що оскаржується, минуло більше 13 років.

Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 236/03).

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Схожі висновки містяться і в ухвалі Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі №505/421/13-ц (провадження №61-5389ск20).

Таким чином, враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу більше 13 років з дня складення повного тексту судового рішення, особа, що її подала належним чином з огляду на положення діючого на той час цивільного процесуального закону повідомлялася про розгляд справи, доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили заявник не надав, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-монтажне пусконалагоджувальне підприємство «Монтажрембуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Барков