Справа № 489/35/24
Номер провадження 2/489/679/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів

встановив

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину. Після розірвання шлюбу позивач зверталася до відповідача з питанням про утримання дитини та сплати аліментів. У свою чергу, відповідач самостійно визначав їх розмір, періодично сплачуючи їх. Однак у зв`язку з тим, що в останні роки навчання у дітей проходить онлайн, і це негативно впливає на рівень отриманих знань, донька додатково займається з вчителями з окремих предметів, що потребує постійних матеріальних витрат, які сплачує тільки позивач. З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до повноліття дитини.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

01 лютого 2024 року судом був зареєстрований відзив від відповідача, ОСОБА_2 , в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити частково, стягнувши з себе аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, обґрунтовуючи це тим, що позивачка не надала жодного доказу про сплату додаткових занять та, насамкінець, сума до виплат з доходу відповідача, як вбачається з довідки, виданої з місця роботи ОСОБА_2 , складає близько 4508,00 грн. на місяць, через що відповідач наголошує на тому, що заробітна плата покриває лише мінімальний рівень життя. Крім того, як стверджує відповідач, обов`язок щодо утримання дитини він виконував постійно, перераховуючи доньці "на руки" кошти кожного місяця.

09 лютого від позивача, ОСОБА_1 , судом була зареєстрована відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що відомості, надані відповідачем не відповідають дійсності. Так, за її словами, сукупний дохід відповідача складає більше 30000 грн., оскільки той отримує офіційну та неофіційну заробітну плату. Також, позивачка сплачує комунальні послуги за себе і за дитину. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не бере участі у медичному обстеженні дитини та взагалі не цікавиться її здоров`ям, адже у доньки виникли проблеми зі здоров`ям на час звернення до суду і лікар-ендокринолог призначила здачу аналізів, орієнтовна вартість яких 3000 грн., і ці витрати покладаються виключно на позивача.

16 лютого від відповідача судом було зареєстроване заперечення на відповідь на відзив, яким він спростовував аргументи позивачки щодо збільшення стягнення суми аліментів. Так, ним зазначено, що сплачувати більшу суму аліментів, ніж передбачено законодавством, він не в змозі. Але не зважаючи на це, відповідач придбав дитині ноутбук, про що позивач промовчала, та завжди намагався покривати додаткові витрати на дитину, проте, за його словами, матері завжди мало. Крім того, щодо зазначення зарплати відповідача позивачкою, то ці твердження є необґрунтованими, оскільки позивачем було надано офіційну довідку про дохід. Стосовно тверджень про те, що відповідач не цікавиться здоров`ям дитини, варто зауважити, що позивачка заблокувала відповідача у всіх месенджерах та його номер телефону, забороняє йому бачитися з дитиною тощо. І, більше того, усі проблеми зі здоров`ям дитини пов`язані з неналежним виконуванням нею її батьківських обов`язків.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року клопотання ОСОБА_2 щодо поновлення строку подання заперечення на відповідь на відзив було задоволено.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

В позовній заяві зазначається, що домовленості позивача з відповідачем про сплату аліментів не досягнуто, додаткові заняття доньки сплачуються виключно матір`ю.

З копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на позовну заяву відповідач не проти щодо стягнення з нього аліментів, проте розмірі, передбаченому законодавством, а саме 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповіді на відзив та запереченні сторонами були надані додаткові аргументи, що обґрунтовували позицію кожного. Проаналізувавши їх, судом встановлено, що згоди між колишнім подружжям досягнуто не було.

Додатково до суду позивачем були надані копія рахунку-повідомлення за оплату комунальних послуг за грудень 2023 року, копія консультації лікаря та копія направлення на здачу аналізів. Суд не бере до уваги зазначені вище документи, оскільки вони не є належними доказами щодо збільшення розміру частки стягнення аліментів на утримання дитини. Зокрема, копія консультації лікаря та копія направлення на здачу аналізів є підтвердженням особливих обставин, що потребують додаткових витрат. В даному випаду - це хвороба дитини. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 8 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 КЦС ВС хвороба дитини є тою особливою обставиною, що потребує додаткових витрат, не належачи до основних, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок аліментів. Крім того, твердження позивачки щодо "неофіційної" заробітної плати не враховуються судом, оскільки значення має сума, яка підтверджена доказами.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд зазначає, що аліменти стягуються в обсягах, достатніх для утримання дитини, тобто на покриття витрат на придбання одягу, їжі, на навчання та лікування тощо.

Крім того, при розгляді даної справи суд також виходить із положень статті 27 Конвенції "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2024 становить 3196 грн.

Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем та інші передбачені законом обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (08.01.2024) і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 180-182 СК України, ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . 95.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.03.2024.

Суддя В. В. Кокорєв