УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 591/2163/23

провадження № 61-2983ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на постанову Сумського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - начальник відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Демченко Олександр Олександрович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої при звільненні заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - начальник відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Демченко О. О., просила суд визнати незаконним та скасувати наказ від 20 лютого 2023 року № 58-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити на посаді провідного юрисконсульта відділу правового забезпечення, стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, зобов`язати відповідача: нарахувати та виплатити добові на відрядження згідно з наказами від 16 лютого 2021 року № 15-СВ, від 03 березня 2021 року № 24-СВ, від 31 січня 2021 року № 55-СВ, від 02 червня 2021 року № 123-СВ, від 27 серпня 2021 року № 225-СВ, від 24 вересня 2021 року № 256-СВ, від 23 жовтня 2021 року № 281-СВ; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік та 2022 рік; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 21 лютого 2023 року до дня ухвалення судового рішення.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : добові на відрядження згідно з наказами від 16 лютого 2021 року № 15-СВ, від 03 березня 2021 року № 24-СВ, від 31 січня 2021 року № 55-СВ, від 02 червня 2021 року № 123-СВ, від 27 серпня 2021 року № 225-СВ, від 24 вересня 2021 року № 256-СВ, від 23 жовтня 2021 року № 281-СВ; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік та 2022 рік; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Постановою Сумського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Авраменка О. В. на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2023 року задоволено.

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2023 року задоволено частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2023 року в частині вирішених позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано і прийнято нову постанову в частині цих вимог.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 20 лютого 2023 року № 58-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного юрисконсульта відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області.

Стягнено з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 лютого 2023 року до 01 лютого 2024 року в сумі 75 528,40 грн, з наступним утриманням податків і обов`язкових платежів.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2023 року в частині розподілу судових витрат змінено.

Стягнено з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь держави судовий збір в сумі 2 147,20 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2023 року залишено без задоволення, а додаткове судове рішення залишено без змін.

Стягнено з Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь держави судовий збір в сумі 3 220,80 грн за розгляд справи в апеляційному суді.

Зобов`язано компенсувати Головному управлінню Держпродспоживслужби в Сумській області 536,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У лютому 2024 року Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, зобов`язання відповідача: нарахувати та виплатити добові на відрядження; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік та 2022 рік; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 21 лютого 2023 року до дня ухвалення судового рішення.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн)

Зазначена справа є справою незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення ухвалене у справі незначної складності, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Аналогічні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 12 лютого 2024 року у справі № 405/6596/22 (провадження № 61-1462 ск24), від 09 лютого 2024 року у справі № 453/1433/21 (провадження № 61-1537ск24), від 05 лютого 2024 року у справі № 686/20316/23 (провадження № 61-1338ск24), від 20 грудня 2023 року у справі № 338/795/22 (провадження № 61-17612ск23), від 07 грудня 2023 року у справі № 569/7064/23 (провадження № 61-16500ск23), від 06 грудня 2023 року у справі № 626/2324/23 (провадження № 61-16804ск23), від 27 листопада 2023 року у справі № 296/9441/17 (провадження № 61-15760ск23).

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на постанову Сумського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - начальник відділу правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Демченко Олександр Олександрович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої при звільненні заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська