Номер провадження: 22-ц/813/3581/24
Справа № 500/8791/18
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судової колегій судової палати з розгляду цивільних справ: Кострицького В.В., Лозко Ю.П., Карташова О.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до колективного підприємства «Дунайсервіс», ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зустрічним позовом колективного підприємства «Дунайсервіс», до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року у задоволені позовних вимог Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до колективного підприємства «Дунайсервіс», ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовлено. Та зустрічний позов колективного підприємства «Дунайсервіс» до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання права власності задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням, 11 грудня 2023 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся засобами поштового зв`язку до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що обласній прокуратурі про наявність порушення інтересів держави стало відомо 10.11.2023 під час проведення тимчасового доступу до речей і документів у приміщенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шляхом вилучення належним чином засвідченої копії матеріалів справи № 500/8791/18 в рамках кримінального провадження №0001046, внесеного 19.07.2023 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст судового рішення представнику Старонекрасівської сільської ради не вручався та не направлявся.

Також вказує, що відповідно до листа від 22.11.2023 № 01/01-38/3701/3888 Сафянською сільською радою, яка є правонаступником Старонекрасівської сільської ради повідомлено, що сільська рада не була обізнана про наявність рішення, про вказане сільській раді стало відомо з листа обласної прокуратури.

У зв`язку з викладеним Одеська обласна прокуратура просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору.

На виправлення недоліків апелянтом надано платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Однак апеляційним судом помилково в ухвалі від 19 лютого 2024 року було зазначено що оскаржуване рішення було прийняте 26 квітня 2023 року замість вірного 26.04.2019 року , що є суттєвим для вирішення питання про відкриття провадження у справі виходячи з наступного.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадженні за апеляційною скаргою слід відмовити, за наступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Передбачений статтею 358 ЦПК України строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на апеляційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за винятком випадків неповідомлення особи про розгляд справи та виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області було ухвалено 26 квітня 2019 року за участі представника Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, який безпосередньо приймав участь у судовому засіданні 26.04.2019 під час ухвалення оскаржуваного рішення (а.с. 98).

Доводи апеляційної скарги, що підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження є та обставина, що Старонекрасівська сільська рада не отримувала копії оскаржуваного рішення є неприйнятними, оскільки їх представник безпосередньо приймав участь у судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваного рішення.

В реєстрі оскаржуване рішення опубліковано 03.05.2019 року, редакція ст.358 ЦПК України була така сама як і на час ухвалення рішення, тобто позивач по справі мав право і об`єктивну можливість своєчасно оскаржити рішення до 03.05.2020 р.. тим більше, що Старонекрасівська сільска рада до 12.06.2020 року зберігала статус юридичної особи

При цьому, апеляційну скаргу на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року заступника керівника Одеської обласної прокуратури, в інтересах Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (правонаступник Старонекрасівської сільської ради) подано лише 11 грудня 2023 року, тобто із значним порушенням строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Всі учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню, оскільки апеляційна скарга подана в грудні 2023 року , тобто після спливу більше ніж чотирьох років з дня складення повного тексту судового рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року, та в даному випадку не можуть бути застосовані виключення, передбачені ч. 2 ст. 358 ЦПК України, оскільки Старонекрасівська сільська рада належним чином повідомлялось про розгляд справи, тим більше представник брав участь під час розгляду справи, а обставин непереборної сили, що могли стати причиною тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження не наведено.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що поновлення строку на апеляційне оскарження після спливу значного періоду часу ставить під загрозу принцип юридичної визначеності, незалежно від поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, таке втручання публічного інтересу не буде пропорційним відповідно до сталої практики Верховного Суду та ЕСПЛ.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. (Рішення Суду від 03 грудня 2003 року у справі Рябих проти росії)

Норми які регулюють питання строків подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають право розраховувати що ці норми будуть застосовані.(Рішення Суду у справі Перет`яка та Шереметьев проти України від 21 грудня 2010 року)

Вирішення питання щодо поновлення строку не є необмеженим а пов`язано з обов`язком сторони протягом розумного строку вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм провадження/ (Рішення Суду у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року)

В кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чиє підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи вищевикладене, правову позицію викладену у Постанові обеднаної палати КЦС ВС по справі №361/161/13-ц від 06.02.2019 року та постанову КЦС ВС по справі 554/9193/19 від 26.10.2022 року, та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, повідомленою належним чином про розгляд справи та відсутністю доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, апеляційний суд у відповідності до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року.

Апеляційний суд роз`яснює апелянту, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року по справі за позовом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до колективного підприємства «Дунайсервіс», ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зустрічним позовом колективного підприємства «Дунайсервіс», до Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов