Справа № 199/11/24
(2/199/1040/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.10.2019 року між останнім та ТОВ «ІНФІНАНС» був укладений Договір позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 29.12.2019 р., що акцептована відповідачем 29.12.2019 р., шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», кредит у сумі 7000,00 грн.

Згідно умов даного договору відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступає на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики у тому числі і по згаданому договору, укладеному з відповідачкою.

В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору відступлення права вимоги №14-07/21 від 14.07.2021 року, в тому числі за договором позики № , укладеному з відповідачем. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 11.12.2023 року виникла заборгованість в сумі 129561,25 грн. з яких: 7000 заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 122561,25 грн. заборгованість за відсотками. Позивачем зменшено заборгованість по відсоткам до 76991,25 грн. Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в сумі 83991,25 грн., яку представник позивача просить стягнути з останнього, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача подав суду письмовий відзив, у якому зазначив, що позивачем не надано належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів та виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин. Також зазначає, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та договору позики. Також заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, а загалом просив відмовити у задоволенні позову.

Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09.10.2019 року між відповідачем та ТОВ «ІНФІНАНС» був укладений Договір позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 29.12.2019 р., що акцептована відповідачем 29.12.2019 р., шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»,

Відповідно до умов кредитного договору № розмір кредиту становив 7000,00 грн., строк користування кредитом 30 днів, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом.

Згідно умов даного договору відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступає на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики у тому числі і по згаданому договору, укладеному з відповідачкою.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №14-07/21 від 14.07.2021 року, в тому числі за договором позики № , укладеному із ОСОБА_1 .

Згідно п.2.1. Договору про відступлення (купівля -продаж) прав вимоги, первісний кредитор відступає шляхом продажу право новому кредитору належні первісному кредитору, новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, право вимоги первісного кредитора до боржника.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

За ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 цього Кодексу договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Із матеріалів справи суд установив, що кредитні договіри підписано за допомогою електронного підпису. Отже, враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст. ст. 205, 207 ЦК України.

Відповідно до розрахунків заборгованостей, заборгованість відповідача по тілу кредиту за кредитним договором № від 09.10.2019 року - 7000,00 грн.

Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ні попереднім кредиторам, ні позивачу, відповідачем було отримано кошти за договором кредиту та позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредитів згідно з умовам договорів, то вимоги позивача в частині вимог щодо стягнення 7000,00 грн. - заборгованості за основним боргом є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується нарахованої суми заборгованості за відсотками суд приходить до наступного.

Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10цс/18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що заборгованість за відсотками відповідно до розрахунків заборгованості нарахована поза межами строку дії кредитного договору, а тому суд вважає за необхідне здійснити перерахунок даної заборгованості з урахування строків кредиту за вищевказаним договором, отже за кредитним договором № від 09.10.2019 року, де строк кредиту 30 днів, а фіксована процентна ставка становить 1,75 % на добу - заборгованість по відсоткам складає 3675,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. А отже суд частково погоджується з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві, щодо розміру заборгованості.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення 17000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 290 від 04 листопада 2023 року до договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року, підписаною керівниками АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», згідно з якою сторони погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , визначивши загальну ціну 17000 грн, до якої включено: надання усної консультації з вивчення документів 3000 грн (2 години - вартістю 1500 грн за 1 год), підготовка пропозиції 4000 грн (2 години вартістю 2000 грн за 1 год), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 10000 грн (5 годин вартістю 2000 грн за 1 год); витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 листопада 2023 року, підписаний АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 17000 грн та за видами виконаних робіт відповідає заявці про надання юридичної допомоги; платіжну інструкцію № від 09.11.2023 про сплату ТОВ «Коллект Центр» на рахунок АО «Лігал Ассістанс» 51000 грн за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023.

Представник відповідача просив відмовити у стягненні заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки сума у розмірі 17000,00 грн. не відповідає критеріям розумності та співмірності.

Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України.

У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із матеріалів позову вбачається, що сама позовна заява підписана директором ТОВ «Коллект Центр».

Із поштового конверта, у якому до суду надійшли матеріали цього позову, вбачається, що його відправником є також ТОВ «Коллект Центр».

Зазначена не дає підстав вважати про надання АО «Лігал Ассістанс» юридичних послуг по складанню позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Надання такої послуги як «підготовка пропозицій» вартістю 4000 грн за 2 год роботи вочевидь не є фактичною і неминучою, оскільки по своїй суті охоплюється такою послугою як «надання усної консультації з вивченням документів».

Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною і не є складною, не потребує особливих затрат часу на вивчення документів, які фактично є типовими, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів.

Тому, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 11, 207, 525, 526, 530, 625, 626, 628, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. №3, офіс №306) заборгованість за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09.10.2019 р. в розмірі 10675,00 грн. з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту (основна сума боргу), 3675,00 грн. - заборгованість за відсотками, судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2684,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., а всього 14359 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко