Справа № 180/2478/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд Дніпропетровської області:
у складі: головуючої судді Тананайської Ю.А.
за участю секретаря судового засідання Павлович Н.С.
представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганці в загальному позовному провадженні цивільну справу № 180/2478/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_3 , через представника - адвоката Бардадим О.К. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову посилається на те, що вона є матірю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач є їхнім батьком. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання неповнолітніх доньок, матеріально їх не утримує, не приймає участі у вихованні дітей. Відповідно до рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року стягнуто аліменти на утримання доньок, які відповідач не сплачує, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 360124 грн.85 коп., станом на жовтень 2023 року. З 2013 року відповідач перебуває у розшуку. Вона повністю займається вихованням дітей, матеріально їх утримує, забезпечує розвиток їх духовного стану.
Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
4 січня 2024 року судом відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання.
В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити, оскільки ОСОБА_4 самоусунувся від виховання дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, наявна заборгованість по сплаті аліментів, батько не цікавиться розвитком дітей. На даний час діти проживають з матір`ю на повному матеріальному її утриманні, матір займається їх вихованням та піклується про стан їхнього здоров`я.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 28.12.2023 року, відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, про день, час та місце судового засідання було опубліковано оголошення на офіційному веб-сайті Марганецького міського суду Дніпропетровської області.
Суд вбачає, що сторони сповіщені про дату та час судового засідання належним чином, матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення, а тому суд приходить до висновку про можливість розглядати справу.
Відповідач на розгляд справи не з`явився. Заяв чи клопотань не надходило.
Представник третьої особи в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню дітей.
З урахуванням думки представника позивача, яка в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача у заочному порядку.
Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами про справі позивач та відповідач є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 15.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 473 від 15 вересня 2009 року.
. З 28.05.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 2.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 382 від 2 жовтня 2012 року.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року стягнуто аліменти на утримання доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) , щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_8 , з 10 січня 2013 року до повноліття дітей.

Згідно довідки № 18.21-34/36012, виданої 30.10.2023 року Марганецьким відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області ПСМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 2/180/701 від 19.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів. Станом на 30.10.2023 року за ОСОБА_4 рахується заборгованість по сплаті аліментних платежів у розмірі 360124 гриві 85 коп.

Згідно довідки №317 від 30 жовтня 2023 року Марганецького ліцею №11 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається у 8Б класі, дитина проживає з матір`ю, яка контролює навчання, приходить на виклики до школи. Батько успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує.

Згідно довідки №316 від 30 жовтня 2023 року Марганецького ліцею №11 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 6Б класі, дитина проживає з матір`ю, яка контролює навчання, приходить на виклики до школи. Батько успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує.

Відповідно до Довідок лікаря амбулаторії № 1 КП «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 4 грудня 2023 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , на диспансерному обліку не перебувають, лікуванням та проф.оглядами займається виключно матір. Батько участі не приймає.

В матеріалах справи наявний висновок виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 5.12.2023 року за № 15/20-1813 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: „Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками".

За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, систематично, свідомо, без поважних причин не виконував належним чином і взагалі не виконує на цей час свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не цікавиться їхньою долею протягом тривалого періоду часу, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, тобто контакту не підтримує, що стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Під час розгляду даної справи встановлено, що відповідачка жодних спроб на відновлення відносин з дітьми не робила, тобто, вона не тільки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, а тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у їх долі.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266, 280, 282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав по відношенню дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 2147 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, місце знаходження: Дніпропетровська область, місто Марганець, вулиця Єдності, 29-А.

Повний текст рішення виготовлено 5 квітня 2024 року.

Суддя: Ю. А. Тананайська