Провадження № 2/638/1924/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Бикової Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, відповідач причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Також, 05.12.2023 року та 26.01.2024 року позивачем подано заяви про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 15.12.23 року проведено підготовче судове засідання по справі та визнано явку позивача обов`язковою.

У судові засідання призначені на 19.01.2024 року, 20.02.2024 року, 20.03.2024 року, 22.04.2024 року позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчить особистий підпис у поштовому рекомендованому повідомленні. Копія ухвали від 15.12.2023 року, якою визнано участь позивача у судовому засіданні обов`язковою, та супровідний лист з роз`ясненням наслідків неявки позивача, повторно направлена позивачу 21.02.2024 року та отримано позивачем 26.02.2024 року, про що свідчить її особистий підпису у рекомендованому поштовому повідомленні.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названої Конвенції і Кодексу.

Крім, того як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі Тойшлер проти Германії (Тeuschler v. Germany).

В даному випадку, ухвалою суду від 15.12.2023 року судом визнано обов`язкову участь позивача для дачі особистих пояснень по справі.

Згідно ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно п.4 ч.4 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Обсяг прав та обов`язків останніх визначений зокрема ст. 43 ЦПК України.

За змістом наведених норм цивільного процесуального закону суд витребує докази за клопотанням учасника справи, підставою для витребування доказів є неможливість учасника справи самостійно надати такі докази суду, при цьому в силу вимог ст.ст.12,13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Верховний Суд у постанові по справі №201/10953/18-ц від 15.04.2020 року зазначив, що у випадку, коли від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, але його відсутність перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України. Неявка позивача, участь якого у засіданні визнана судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, також може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду, за правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

На підставі наведеного суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства в даному випадку повторна неявка позивача у судове засідання, явка якого визнана судом обов`язковою, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки нез`явлення позивача до суду перешкоджає розгляду справи.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин