УХВАЛА

22 березня 2024 року

м. Київ

справа № 362/3388/17

провадження № 61-3726ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Пасльон Іриною Володимирівною, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, Садового товариства «Дружба», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, Садового товариства «Дружба», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про заборону вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, Садового товариства «Дружба» (далі - СТ «Дружба»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, СТ «Дружба», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про заборону вчинення дій.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2018 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено вчинення ОСОБА_1 будь яких дій, які можуть порушити право ОСОБА_8 , користування та володіння майном, у зв`язку з придбанням земельної ділянки, яка розташована за адресою; Київська область, Васильківський район, Данилівська сільська рада СТ «Дружба», кадастровий номер 221482000:05:008:0050.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Пасльон І. В., на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Пасльон І. В., на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року повернуто заявнику у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху (касаційне провадження № 61-17785ск23).

Відповідно до матеріалів касаційного провадження № 61-17785ск23 копію зазначеної ухвали отримано заявником 14 березня 2024 року, а представником заявника - адвокатом Пасльон І. В. - 21 березня 2024 року.

У березні 2024 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Пасльон І. В., на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно відбитку штампу «Прийом громадян» подана 14 березня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У касаційній скарзі та в окремо доданому до касаційної скарги клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року він отримав особисто 13 листопада 2023 року в суді апеляційної інстанції після численних звернень із заявами про видачу копії судового рішення, а його представник - адвокат Пасльон І. В. 21 листопада 2023 року засобами електронного зв`язку, на підтвердження чого надає докази. Вказує, що у грудні він вперше звернувся з касаційною скаргоюна рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року, проте ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2024 року касаційну скаргу було повернуто у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху. При цьому перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Однак, подана касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки у прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року, постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову, не зазначаючи при цьому чи оскаржується ним судові рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, із обов`язковим зазначенням у ній: судових рішень, що оскаржуються заявником та чітко викладених вимог касаційної скарги, які узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України і надати копії касаційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи.

Також касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги у загальному розмірі 19 840 грн (платіжна інструкція від 12 грудня 2023 року № 0.0..1 на суму 13 200 грн та квитанція від 11 січня 2024 року № 0.0..1 на суму 6 640 грн)

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним та зустрічним позовами) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн.

Підпунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із первісним позовом та зустрічним позовами) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 000 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із первісним позовом та зустрічним позовами) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.1198 га, кадастровий номер :05:008:0050, цільове призначення - для колективного садівництва, що розташована за адресою: СТ «Дружба», с. Кожухівка, Васильківський район, Київська область, укладений 30 травня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 7/9, площею 0,1198 га, кадастровий номер :05:008:0050, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 31 січня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_2 , укладений 31 січня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

- визнати за ним право власності на об`єкт нерухомого майна - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ділянки № 7-9.

Отже, судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування трьох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, оскільки судовий збір за вимогу про визнання права власності на будинок визначається з урахуванням вартості спірного майна.

При поданні первісного позову за вимоги немайнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 1 920 грн (1 600 грн * 0,4) * 3 = 1 920 грн).

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень загальна вартість спірного нерухомого майна становить 960 000 грн.

При зверненні до суду з первісним позовом за вимогу майнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 8 000 грн, оскільки 1% ціни позову більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір, що підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду з первісним позовом становив 9 920 грн (1 920 грн + 8 000 грн = 9 920 грн).

У разі, якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то у випадку незгоди заявника з таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів (пункт 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10).

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до відповідачів, в якому просив суд заборонити вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, які можуть порушити його право користування та володіння майном, у зв`язку з придбанням земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, Данилівська сільська рада, СТ «Дружба», кадастровий номер :05:008:0050, 10 травня 2017 року через електронні торги ДП «СЕТАМ».

При поданні зустрічного позову за вимогу немайнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 640 грн (1 600 грн * 0,4 = 640 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 21 120 грн (9 920 грн + 640 грн) * 200% = 21 120 грн).

Оскільки ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 19 840 грн, то у разі оскарження ним судових рішень, які прийняті за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, йому необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги додатково у розмірі 1 280 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Пасльон Іриною Володимирівною, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець