НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/255/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 90 000 гривень завданої шкоди, з яких 80 000 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування вимог вказав, що він, будучи власником автомобіля «Audi A6», 1996 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , 27 березня 2023 року з метою оплатного демонтажу глушника автомобіля звернувся до відповідача, який запропонував йому загнати автомобіль на підйомник, що знаходився в одному із гаражів по АДРЕСА_1 . Під час підіймання автомобіль, який перебував на висоті 60-80 сантиметрів, впав із підйомника, внаслідок чого отримав механічні пошкодження у виді тріщини решітки радіатора та бензопровода, зміщення кришки капоту, відірвання покажчика лівого повороту, зміщення передніх фар, прогинання порогу та днища автомобіля, також можуть існувати інші пошкодження, які можуть бути встановлені виключно експертним дослідженням. Тому позивач, покликаючись на норми статей 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, просив відшкодувати завданні йому матеріальні збитки, а також спричинену йому моральну шкоду, яка полягала в сильному раптовому стресі, душевних стражданнях, погіршенням морального стану, сну, внаслідок чого він вимушений вживати заспокійливі засоби. Також до настання описаної події позивач мав сталий щоденний побут, однак на разі він відірваний від щоденного життя, зобов`язаний відвідувати правоохоронні органи, звертатись до експертів, адвоката. Завдану моральну шкоду із врахуванням принципу розумності та справедливості оцінує у 10 000 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Смішко О.Л. надіслав до суду відзив на позов, в якому позов не визнав. Зазначив, що відповідальність за завдану шкоду може наставати виключно за наявності цивільного правопорушення. Позовна заява не містить жодних належних доказів, які б підтверджували: факт заподіяння шкоди позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, розмір завданої шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача, та факт того, що саме відповідач є заподіювачем шкоди. Шкода заявлена позивачем, не була завдана внаслідок протиправної поведінки відповідача, оскільки у відповідача не було обов`язку перед позивачем стосовно підіймання автомобіля на підйомнику. Саме позивач наполегливо просив відповідача про допомогу у підйомі автомобіля, а виконавши таке прохання, відповідач не порушив жодних вимог ні закону чи будь-якого договору, оскільки відповідач не є власником підйомнику, не є суб`єктом підприємницької діяльності, не надає послуг з ремонту, в тому числі з використанням підйомника, а використовує його виключно для власних потреб. Тому доводи позивача в частині домовленості щодо надання відповідачем робіт з демонтажу глушника автомобіля, пропозиції проїхати на підйомник є надуманими. У діях відповідача відсутня ознаки протиправної поведінки. Більше того при встановленні автомобіля на підйомник (перед його «підняттям») брали участь й інші особи, в тому числі сам позивач, які вказували на порядок та спосіб встановлення автомобіля позивача на підйомник, а отже відповідач не міг та не повинен був передбачати можливість завдання будь-якої шкоди позивачу, а тому в йому діях відсутня вина.

Вказує, що позивачем не надано жодних доказів, які б прямо чи опосередковано підтверджували розмір завданої шкоди, не доведено факт заподіяння шкоди його автомобілю. Визначення розміру шкоди у 80 000 гривень, здійснено виключно не підставі особистих переконань, які ґрунтуються на незрозумілих підрахунках, крім того наявна розбіжність в розмірі шкоди визначеної у описовій частині позову «50 000 гривень» та в прохальній частині позовну «80 000 гривень». Зазначає, що враховуючи вік автомобіля (майже 30 років), є очевидним, що заявлені пошкодження могли виникнути раніше і не пов`язані із падінням автомобіля.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Соловей О.В. надіслав до суду відповідь на відзив, в якому наголошує, що 27 березня 2023 року позивач та відповідач домовились, що відповідач за плату проведе демонтаж глушника у його автомобілі, в результаті чого між ними в усній формі був укладений договір про надання послуг відповідно до статті 901 та глави 63 ЦК України. Посилання відповідача у відзиві стосовного того, що він не несе цивільної відповідальності, оскільки не є фізичною особою підприємцем, не ґрунтується на нормах закону.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та був допитаний за його згодою в якості свідка.

Представник позивача адвокат Соловей О.В. позов підтримав з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та був допитаний за його згодою в якості свідка.

Представник відповідача адвокат Смішко О.Л. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судове засідання 20 березня 2024 року сторони та їх представники не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (арк. спр.187-190).

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважав, що наявні підстави для розгляду справи за відсутності сторін та їх представників.

Процесуальні дії у справі

20 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16 травня 2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача.

02 червня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

26 липня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про оголошення перерви в судовому засіданні.

10 серпня та 30 серпня 2023 року в судових засіданнях оголошено перерву у зв`язку із неявкою свідка.

12 вересня 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 , призначено судову комплексну транспортно товарознавчу, транспортно - трасологічну експертизу, провадження у справі зупинено.

21 грудня 2023 року провадження у справі поновлено.

17 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про заміну експертної установи. Проведення виконання експертизи, призначеної ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року, доручено Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

29 лютого 2024 року провадження у справі поновлено.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки «Audi A6», 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (арк.спр.5).

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про подію, яка мала місце 27 березня 2023 року про те, що у АДРЕСА_1 в процесі підйому автомобіля «Ауді», д.р.н. НОМЕР_1 на підйомнику, автомобіль впав та зазнав пошкоджень.

За результатами розгляду повідомлення встановлено відсутність складу кримінального правопорушення. Розгляд матеріалів перевірки припинено.

Вказані обставини підтверджуються відомостями про результати реагування працівника поліції на повідомлення від 27 березня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27 березня 2023 року, від 03 квітня 2023 року, довідками та рапортами поліцейських (арк. спр. 6-16).

Позивач ОСОБА_1 , допитаний як свідок, пояснив, що на території сільськогосподарської техніки в с-щі Нова Ушиця є гараж, де ремонтують автомобілі, де працює ОСОБА_4 . Він звернувся до останнього з приводу проведення ремонту автомобіля, а саме заміни глушника. ОСОБА_5 сказав, що потрібно завести автомобіль на підйомник, зазначивши, що поруч у гаражі він є. У приміщенні гаража знаходився відповідач, якого ОСОБА_5 попросив підняти автомобіль на підйомнику. Відповідач ОСОБА_2 пристосував лапи та піднімав автомобіль. При підйомі транспортного засобу на відстані на рівні грудей він помітив, що автомобіль знаходиться в неправильному положенні, оскільки був похилений, хитався, про що повідомив відповідачу. Останній намагався підставити ковбик під автомобіль, а він побіг за допомогою ОСОБА_5 . Повернувшись через 2 хв. автомобіль був на підлозі, а на ньому були ушкодження, а саме пошкоджений лівий покажчик повороту, капот не відчинявся, тік бензин, зламана решітка, прогнуте днище, наплив лівого крила. Відповідач сказав, що автомобіль впав і що він усуне несправності. Повернувшись за тиждень, відповідач сказав, що все полагодив, проте капот так і не відчинявся належним чином, тому він забрав автомобіль та частково його ремонтував. Наразі експлуатує транспортний засіб виключно у виняткових випадках. Домовленості з ОСОБА_2 у нього щодо ремонту автомобіля чи інше не було. ОСОБА_2 виконав прохання ОСОБА_5 щодо підйому автомобіля. Підтвердив, що з ОСОБА_2 домовленостей щодо оплати за підйом автомобіля не було.

Відповідач ОСОБА_2 , допитаний в якості свідка, у судовому засіданні надав показання про те, що у його сина у власності перебуває гараж, де син раніше надавав послуги з ремонту автомобіля, на даний час підприємницьку діяльність не здійснює. У вказаному гаражі знаходиться підйомник для автомобілів. Перебуваючи в приміщенні гаража, де він упорядковував речі, до нього звернувся знайомий ОСОБА_4 , який по сусідстві ремонтує автомобілі, з яким був позивач ОСОБА_1 , та попросив його підняти на підйомнику автомобіль останнього, щоб демонтувати глушник. Він сказав, що такий автомобіль не підіймав і не знає як, проте ОСОБА_5 наполягав. Позивач самостійно не міг заїхати на підйомник, тому попросив ОСОБА_6 , який перебував неподалік. ОСОБА_7 сказав, що підіймати потрібно за ребро, що він і зробив. Коли підняв автомобіль вище свого зросту, побачив, що він не так розташований передня частина була нижче. Позивач почав бігати та хвилюватися, тому він сказав, що зараз опустить і нехай він їде. ОСОБА_1 побіг за ОСОБА_5 , в цей час він опускав автомобіль, право колесо було вже опущене, а ліве колесо сповзло з лижі на відстані близько 10 см. від підлоги, після чого в автомобілі відпав бампер та скло з лівого покажчика повороту. Також ліве крило наплило на ліву дверку на 1 мм. При цьому вказав, що автомобіль не падав. Після повернення позивача він сказав, що полагодить несправності. Він поставив назад бампер, заклеїв скло, а ОСОБА_5 посунув назад крило. Коли позивач забирав автомобіль, виявили, що потік бензин, оскільки прогнив провід, тому він його відремонтував. Зазначив, що він нікого не пускав на підйомник, хоча його неодноразово просили. Жодних послуг з ремонту автомобіля чи інших він не надає, з ОСОБА_1 ні про що не домовлявся, в тому числі і за оплату, просто виконав прохання ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_9 з метою відремонтували глушник. Він останньому пояснив, що потрібно підняти автомобіль на підйомнику, щоб зняти глушник, після чого повідомив ОСОБА_10 , що поруч у гаражі ОСОБА_2 є підйомник. Оскільки ОСОБА_9 не був знайомим із ОСОБА_11 , то він відвів його до гаража, де залишив, щоб вони домовилися. Через 30 хвилин знову прийшов ОСОБА_9 та сказав, що автомобіль перехилився на підйомнику, щось треба зробити. Коли вони повернулись разом до гаража ОСОБА_2 , то автомобіль вже був опущений, колеса були на землі, права частина бампера була на землі, випало скло з поворотника та капав бензин. Характерних звуків від падіння він не чув.

Свідок ОСОБА_12 надав показання про те, що він працює інструктором у ДОСАФі, має вищу освіту за спеціальністю «інженер-механізатор», до цього близько 11 років працював на СТО. Проводячи навчання із керування транспортними засобом, до нього з проханням звернувся ОСОБА_9 щоб заїхати в бокс на підйомник, що він зробив. Хтось із сторін запитав його як встановити лапи підйомника, на що він відповів, що потрібно ставити під рубець та покинув приміщення. Трішки пізніше почув голосну розмову, ОСОБА_9 , вийшовши з гаража, звернувся до нього, щоб він подивився на автомобіль. Він побачив, що транспортний засіб знаходився на висоті грудей з нахилом передньої частини, похитувався, що свідчить про неправильність встановлення лап. Він знову пішов у власних справах, а коли повернувся, то автомобіль ОСОБА_1 вже знаходився на вулиці з розбитим поворотником, бампер був косяком. Зазначив, що на його думку, можливо пошкодити бензопровід неправильним встановленням лап підйомника. Вважає, що на використання автопідйомника необхідні спеціальні знання та проходження спеціального інструктажу, оскільки це є небезпечним. Йому не відомо, що ОСОБА_2 займається ремонтами автомобіля.

Звертаючись до суду з цим позовом про відшкодування шкоди, ОСОБА_1 його правовими підставами визначив норми статей 1166, 1167 ЦК України та положення статті 901 ЦК.

За загальним правилом договір виключає делікт. Договірна відповідальність настає за невиконання (неналежне виконання) умов договору, а позадоговірна (деліктна) за спричинену шкоду на підставі правил статей 1166, 1167 ЦК України.

За змістом положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 626, 638, 639 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст. 902 ЦК).

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором (стаття 906 ЦК України).

Показання сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджують, що між сторонами не існувало домовленості щодо ремонту автомобіля, у тому числі щодо заміни глушника.

Водночас така домовленість існувала між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Крім того суд вважає, що показання сторін та свідка ОСОБА_8 спростовують доводи позовної заяви щодо укладення між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору про надання послуг.

Відповідач ОСОБА_2 покликався на те, що він не здійснює підприємницьку діяльність та не надає послуг з ремонту автомобіля, в тому числі із застосуванням автопідйомника, вказавши, що раніше такі послуги надав його син, якому і належить автопідйомник та гараж.

Вказані показаннями підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_8 , та не спростовані позивачем.

Отже, суд відхиляє твердження позивача, що між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі ст. 901 ЦК України.

Статтею 11 ЦК встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В силу частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта статті 23 ЦК України).

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із положень частини першої статті 1167 ЦК України слідує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як передбачено частиною другою статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать: протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.При цьому вина можлива у формі умислу або необережності. Груба необережність - це недотримання елементарних вимог обачливості, відсутність передбачливості, якої можна вимагати від пересічної людини. Проста необережність - це недотримання високих вимог, що висуваються до «доброго господаря».

Особа має право на відшкодування майнової шкоди, якщо вона зазнала втрат у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна. Водночас право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи внаслідок майнових втрат, якщо це призвело до душевних страждань.

Якщо спір про відшкодування шкоди вирішується в судовому порядку, то розмір матеріальних збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна чи реальної вартості відновлювальних робіт на час розгляду справи.

Водночас розмір моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Право на відшкодування моральної шкоди не може бути поставлено в залежність від права на відшкодування майнової шкоди та її розміру.

Суд вважає, що обставина падіння автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач ОСОБА_1 з підйомника 27 березня 2023 року у приміщенні гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та наявність у зв`язку із цим ушкоджень на автомобілі є доведеною, оскільки визнається відповідачем та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Вказана шкода була спричинена діями відповідача, який добровільно здійснював підняття автомобіля на підйомнику, при цьому розуміючи, що в нього відсутні відповідні навики.

Таким чином відповідачем не довів, що в його діях відсутня вина.

Водночас матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про розмір шкоди завданих позивачу на час розгляду справи.

При цьому у даній справі суд у достатній мірі сприяв учасникам справи у реалізації їхніх прав, в тому числі щодо здобуття доказів.

Зокрема суд задовольнив клопотання представника позивача про призначення комплексної транспортно товарознавчої, транспортно - трасологічної експертизи, двічі змінював експертну установу за клопотанням представника позивача.

Натомість судові експерти двічі повідомили суд про неможливість виконання ухвали про призначення експертизи (арк.спр. 159, 182).

Водночас позивач не був позбавлений можливості надати суду висновок експертизи за своїм замовленням, що передбачено ч. 3 ст. 102 ЦПК.

За таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 своїх вимог про відшкодування майнової шкоди розмірі 80 000 грн.

Разом із тим, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

ОСОБА_1 внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, на переконання суду, зазнав душевних страждань, переніс нервовий стрес, були порушені його нормальні життєві зв`язки, він вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.

Водночас, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер допущеного ОСОБА_2 правопорушення, яке є необережним, глибину душевних страждань ОСОБА_1 , позбавлення можливості реалізації ним своїх прав, а також вимоги розумності і справедливості. Крім того суд бере до уваги, що пошкодження автомобіля не є значними, оскільки позивач продовжує ним користуватись.

Отже, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2500 грн.

На думку суду, названа сума є належною компенсацією завданої моральної шкоди, що сприятиме відновленню порушених прав ОСОБА_1 .

Отже, позов слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Інших судових витрат позивач не поніс.

Правничу допомогу в цій справі відповідачу надавав адвокат Смішко О.Л. на підставі договору про надання правової допомоги від 01 червня 2023 року №9. Згідно з п.п. 4.1-4.2 Договору гонорар адвоката встановлюються за домовленістю сторін, що визначається у письмовій формі окремим документом.

Доказів понесених витрат на правничу допомогу відповідач ОСОБА_2 не надав.

Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме 29,74 грн (2500 х 100 : 90 000=2,77% х 1073,60=29,74).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 29,74 грн судових витрат у виді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП- НОМЕР_4 .

Суддя А. О. Олійник