ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/1742/21 Номер провадження 22-ц/814/1140/24Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Київського районного суду міста Полтави від 12 жовтня 2023 року по справі за позовом Харківського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинків , споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року позивач Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова звернувся в Жовтневий районний суд м.Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг.

Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги у розмірі 72419 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків судовий збір у розмірі 2270 грн.

Позов мотивовано тим , що згідно Акту обстеження житлового помешкання від 12.02.2021 року встановлено, що відповідач звільнила житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , що надано її чоловіку ОСОБА_2 на підставі ордеру №922.

В порушення вимог законодавства в період з січня 2018 року по грудень 2020 року відповідачка не в повному обсязі сплачувала за спожиті комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Згідно розрахунку по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 сума заборгованості за послуги з утримання споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги за період з січня 2018 року по грудень 2020 року складає 72419 грн. , що і стало підставою для звернення із позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21.04.2023 року прийнято цивільну справу №644/1742/21 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг до розгляду. Відповідно до вимог статті 274 ЦПК України розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін .

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 17.07.2023 року зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких було визначено загальну площу квартири АДРЕСА_2 і чому саме дана площа входить в розрахунок заборгованості ОСОБА_1 .

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2023 року в задоволенні позову Харківського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг відмовлено за безпідставністю.

Харківське квартирно-експлуатаційне відділення звернулось із апеляційною скаргою на вказане рішення яка мотивована тим , що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено докази по справі , не взято до уваги доводи позивача , у зв`язку із чим неповно з`ясовано обставини, шо мають значення для справи .

Скаржник вказує, що скарг від відповідача щодо ненадання чи неналежного надання комунальних послуг на адресу позивача не надходило . У свою чергу позивач продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу комунальних послуг.

Апелянт зазначає, що невідшкодування з боку боржників на користь Харківського КЕУ сум заборгованості за спожиті комунальні послуги порушує економічні та оборонні інтереси держави , що виявляється у недоотриманні відповідних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із вказаним Харківський КЕУ просить скасувати рішення Київського районного суду міста Полтави від 12 жовтня 2023 року , та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню .

Судовим розглядом встановлено, що у відповідності з наказом №303/18/2050 від 09.12.2005 року згідно Акту прийняття-передачі основних засобів від 05.02.2007 року від Харківського університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харківа було передано гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.12-13).

Згідно розрахунку заборгованості по квартирі АДРЕСА_3 квартиронаймач ОСОБА_1 має заборгованість по комунальним послугам за період з 01.01.2018 року по грудень 2020 року 72419 грн. Кількість проживаючих три особи, загальна площа 92,4 кв.м (а.с.10-11).

Згідно Акту обстеження квартири АДРЕСА_4 мешканця військового містечка № НОМЕР_1 будинку №19 військова частина НОМЕР_2 від 12.02.2021 року було встановлено, що під час огляду вхідні двері були опечатані. Після відкриття особистих речей та ознак проживання сім`ї ОСОБА_1 , яка мешкала в квартирі АДРЕСА_5 не виявлено (а.с.14).

Судом встановлено, що відповідно до ордеру №922 від 01.10.1987 року, виданому на ім`я ОСОБА_2 (чоловік відповідачки) Квартирно-експлуатаційним відділом було надано право на заняття двох кімнат площею 24,0 кв.м у квартирі АДРЕСА_4 (а.с.48). В даному ордері зазначено склад сім`ї ОСОБА_2 : дружина ОСОБА_1 , 1957 року народження та син ОСОБА_3 , 1980 року народження.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.02.1999 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_6 та складається з однієї житлової кімнати, житлова площа квартири 19,0 кв.м, загальна площа квартири 40,6 кв.м, корисна площа 39,1 кв.м (ас.62).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.2010 року ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_7 , яка розташована на другому поверсі 6-ти поверхового будинку, житловою площею 11,0 кв.м, загальною площею 16,4 кв.м (а.с.53-54).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.07.2019 року ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_8 (а.с.57-59).

Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серія НОМЕР_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 з 23.09.2019 року (а.с.52).

В паспорті ОСОБА_1 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_9 з 23.09.2019 року (а.с.51 зворот).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову районний суд вказав, що Акт обстеження квартири АДРЕСА_10 не підтверджує, що відповідач проживала в спірній квартирі постійно, не заслуговують на увагу посилання в Акті на те, що квартира АДРЕСА_10 зайнята по усному розпорядженню командування військового містечка, де ОСОБА_1 і мешкає до цього часу, оскільки надані відповідачем письмові докази свідчать проте, що зареєстрована вона та проживає за адресою: АДРЕСА_9 з 23.09.2019 року, а переконливих доказів, що відповідач постійно мешкала за адресою вказаною в акті, позивач до суду не надав. А відтак , вимоги позивача є безпідставними , оскільки не підтверджені доказами.

Колегія суддів погоджується із таким висновком районного суду з слідуючих підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Перелічені норми процесуального закону означають, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суду належить постановити рішення у справі на користь протилежної сторони, розтлумачивши на її користь усі припущення, що не були доведені позивачем під час розгляду справи. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: проте, доведення підстав позову покладається на позивача, якщо правило про протилежне не міститься у певному законодавчому приписі.

З огляд на що, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем своїх вимог . Адже сам по собі Акт обстеження та розрахунок заборгованості надані суду не дають можливості достовірно встановити , чи дійсно у заявлений позивачем період часу ОСОБА_1 проживала у гуртожитку Харківського КЕУ та споживала комунальні послуги. Крім того , беручи до уваги той факт що відповідач починаючи з 2019 року була зареєстрована за адресою відмінною від тої за якою Харківський КЕУ нарахував заборгованість , суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Полтави від 12 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2024 року.

Головуючий суддя: В.М.Триголов

Судді: А.І.Дорош

О.А.Лобов