ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 650/2726/23 Головуючий в 1 інстанції Хомик І.І.
Номер провадження 22-ц/819/133/24 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Кутурланової О.В.,

секретар Доброва К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 січня 2024 року у справі за заявою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про забезпечення позову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бериславська міська військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, Фермерське господарство «Чарівне-1» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулося до суду з позовом, у якому просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 6,54 га з кадастровим номером :02:001:0214 шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 6,54 га з кадастровим номером :02:001:0214 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав: 020; номер відомостей про речове право: 44985251, номер запису про інше речове право 46504690).

В обґрунтування позовних вимог Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області зазначило, що є органом, який реалізовує повноваження щодо контролю за додержанням органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, додержання вимог земельного законодавства в процесі передачі у власність земельних ділянок.

У ході реалізації вказаних повноважень Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області було встановлено порушення Бериславською міською радою Бериславського району Херсонської області вимог земельного законодавства під час прийняття рішення від 22.10.2021 року №438 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельної частки (паю) членам фермерського господарства «ОРІЙ АГРО», на підставі якого відбулась незаконна передача у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки комунальної власності площею 6,54 га.

Позивач зазначає, що орган місцевого самоврядування передав у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення фермерського господарства, що не була надана їй у користування для створення фермерського господарства, а тому остання не мала права на її безоплатне отримання у порядку ст.13 Закону України «Про фермерське господарство».

Член фермерського господарства, який не отримував земельну ділянку у користування для створення фермерського господарства, може отримати таку земельну ділянку у власність виключно на загальних підставах, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.06.2023 року по справі №633/408/18.

Натомість, за ОСОБА_1 на підставі рішення Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області від 22.10.2021р. №438 незаконно зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 6,54 га, кадастровий номер :02:001:0214 за спрощеною процедурою, без проведення земельних торгів та із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Позивач зазначає, що обґрунтовує позовні вимоги незаконністю рішення Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області від 22.10.2021р. №438 без заявлення окремої вимоги про його скасування, оскільки вказане рішення виконано шляхом набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку. Оскільки вказане рішення вичерпало свою дію виконанням, тому його скасування не дозволить ефективно відновити становище, яке існувало до порушення.

Лише витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 та припинення триваючого правопорушення відновить порушений суспільний інтерес та право розпорядження Бериславською міською територіальною громадою земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства.

25 грудня 2023 року Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить:

-накласти арешт на земельну ділянку площею 6,54 га, кадастровий номер :02:001:0214 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав: 020; номер відомостей про речове право: 44985251), яка розташована на території Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області;

-заборонити ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0214 з іншими земельними ділянками.

Вказана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач ОСОБА_1 має об`єктивну можливість безперешкодно розпорядитися належною їй на праві приватної власності спірною земельною ділянкою, вимога про витребування якої є предметом позову.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19.01.2024 р. заяву Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області задоволено частково.

Суд вирішив:

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0214 з іншими земельними ділянками.

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 6,54 га, кадастровий номер :02:001:0214 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав: 020, номер відомостей про речове право: 44985251), яка розташована на території Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області по цивільній справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Бериславська міська військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Фермерське господарство «Чарівне-1» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що позивач звернувся до суду із вимогою про витребування спірної земельної ділянки у ОСОБА_1 . Застосування такого виду забезпечення позову, як заборона відповідачці вчиняти певні дії, пов`язані з розпорядженням земельною ділянкою, є співмірним із заявленими позовними вимогами, та є доцільним, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду по даній справі або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19.01.2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява про забезпечення позову не містить відомостей, визначених ст.151 ЦПК України, а саме не зазначено про наявність або відсутність електронного кабінету заявника та інших учасників справи, а тому таку заяву слід було повернути заявнику без розгляду, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 25.10.2023 року по справі №192/1879/20.

Крім того, обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову, яке допускається протягом усього періоду розгляду справи, є обґрунтоване клопотання сторони, в тому числі із зазначенням очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи. При цьому, обов`язковим є надання доказів наявності фактичних обставин, з якими заявник пов`язує необхідність застосування конкретного заходу забезпечення позову.

Натомість доводи, викладені позивачем на підтвердження необхідності забезпечення позову, ґрунтуються виключно на припущеннях, без надання належних та допустимих доказів наявності у ОСОБА_1 намірів вчинити дії, які ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Також апелянт вважає, що у позивача відсутнє його порушене право, оскільки спірна земельна ділянка на момент її приватизації ОСОБА_1 належала до комунальної власності, розпорядником якої була Бериславська міська рада Бериславського району Херсонської області.

Оскільки права Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області не порушені, і вказаний орган не уповноважений звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, тому апелянт вважає відсутніми підстави як для задоволення позову в цілому, так і для вжиття заходів забезпечення позову.

Додатково апелянт звертає увагу, що правомірність отримання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки в результаті розпаювання ФГ «Чарівне-1» встановлена у постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 року по справі №821/1568/17 та у рішенні цього ж суду від 11.10.20218 року по справі №821/993/18, якими визнано протиправною відмову ГУ Дежгеокадастру у Херсонській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 як члену фермерського господарства земельної частки (паю) із земель, раніше наданих у постійне користування, а також зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надати такий дозвіл.

Враховуючи, що безпідставне забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти певні дії порушуватиме її права та інтереси, як власника, тому скаржник наполягає на задоволенні апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області доводи апелянта вважає необґрунтованими, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 січня 2024 року залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що апелянт виключно на припущеннях вказує про відсутність у позивача порушеного права, з приводу захисту якого він звернувся до суду.

Звертаючись до суду з позовною заявою Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області переслідує мету захисту публічних (суспільних) інтересів шляхом усунення порушень законодавства в процесі контролю за раціональним використанням сільськогосподарських земель, які є обмеженим природним ресурсом.

Згідно ст.188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, територіальним відділом якого є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 червня 2021 року у справі №925/929/19 зробила висновок про те, що органи Держгеокадастру можуть звертатися до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

З огляду на викладене позивач вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо безпідставності позовних вимог та вимог про забезпечення позову з підстав відсутності його порушених прав.

Щодо ризиків невиконання або ускладнення виконання судового рішення у випадку невжиття заходів забезпечення позову, то відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доданої до позовної заяви, спірна земельна ділянка площею 6,54 га з кадастровим номером :02:001:0214 для ведення фермерського господарства перебуває у власності ОСОБА_1 та передана в оренду ФГ «Чарівне-1» згідно договору оренди землі від 31.01.2022р. строком до 01.02.2071р.

З огляду на скасування з 01.07.2021 року мораторію на купівлю-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а також враховуючи визначене ст. 131 ЗК України переважне право орендаря на придбання земельної ділянки, позивач вважає адекватним та співмірним застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову, оскільки існує реальна можливість відчуження спірної земельної ділянки.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність ухвали суду нормам цивільного процесуального закону, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч. 3 ст. 150 ЦПК України)

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України).

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується майнових прав на об`єкт нерухомого майна земельної ділянки площею 6,54 га, кадастровий номер :02:001:0214, розташованої на території Бериславської міської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Право приватної власності на спірну земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на підставі рішення Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області від 22.10.2021 року №438, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 27.09.2023 р. №348246852.

Правомірність переходу права власності на вказану земельну ділянку, оформлене рішенням Бериславської міської ради Бериславського району Херсонської області №438 від 22.10.2021р., до ОСОБА_1 є предметом поданого Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області позову.

Стаття 78 Земельного Кодексу України встановлює зміст права власності на землю як суб`єктивного права і визначає його як сукупність правомочностей по володінню, користуванню і розпорядженню земельними ділянками в межах, визначених Кодексом.

З огляду на викладені обставини суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що через ризик відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб та/або її перетворення внаслідок поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 вчиняти вказані дії відносно зазначеного нерухомого майна може істотно ускладнити виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження наміру ОСОБА_1 відчужити спірний об`єкт нерухомості не спростовує висновків суду про наявність у неї, як в одноособового власника, можливості вільно розпорядитись земельною ділянкою, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

Крім того, застосований судом першої інстанції спосіб забезпечення позову у вигляді заборони розпоряджатися спірною земельною ділянкою є співмірним предмету позову. Відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки майно залишається в її володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися ним обмежується на певний час.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17.

Щодо доводу апелянта про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову внаслідок безпідставності позовних вимог Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області через відсутність його порушених прав, то колегія суддів зазначає наступне.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

За усталеною практикою Верховного Суду відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Разом з тим встановлення обставин справи, у тому числі і щодо наявності порушеного права чи інтересу позивача, здійснюється судом у ході розгляду справи по суті, а зроблені висновки слугують підставою для ухвалення відповідного кінцевого рішення.

Натомість, вжиття заходів забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які застосовується судом у ході розгляду справи з огляду на співвідношення предмету позову та ризиків невиконання чи ускладнення виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

При цьому надання правової оцінки обґрунтованості позовних вимог у контексті наявності чи відсутності порушеного права позивача є недопустимим на стадії вирішення такого процесуального питання, як забезпечення позову, оскільки виходить за його межі, визначені частиною другою статті 149 ЦПК України.

З цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо встановлення правомірності переходу права власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_1 . у судових рішеннях Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 року по справі №821/1568/17 та від 11.10.20218 року по справі №821/993/18, оскільки вказані обставини також підлягають з`ясуванню у ході розгляду справи по суті, та не входять до предмета доказування при вирішенні питання про забезпечення позову.

Щодо посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права внаслідок прийняття до розгляду заяви про забезпечення позову, яка за своїм змістом не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову визначені статтею 151 ЦПК України, відповідно до частини першої якої заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. (ч.10 ст.153 ЦПК України)

Апелянт зазначає, що оскільки заява про забезпечення позову подана представником ГУ Держгеокадастру у Херсонській області без зазначення відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету, тому така заява в силу вимог ч.10 ст. 153 ЦПК України не підлягала розгляду, а мала бути повернута заявнику.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що дійсно у заяві про забезпечення позову, поданій Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області, не зазначено інформації про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вказана інформація наведена у позовній заяві, поданій Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області у цій же справі.

Апеляційний суд зазначає, що визначені статтею 151 ЦПК України вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову, в тому числі і щодо необхідності наведення заявником інформації про наявність у нього електронного кабінету, є проявом здорового формалізму, який передбачає обов`язок всіх учасників судового процесу дотримуватися процедур, визначених законодавством, нехтування якими призводить до суттєвих негативних наслідків.

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

З огляду на викладене, а також враховуючи зазначену в матеріалах справи інформацію щодо наявності у Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області електронного кабінету апеляційний суд вважає, що повернення заяви про забезпечення позову з підстав відсутності в ній аналогічної інформації, вже відомої суду, було б проявом надмірного формалізму та об`єктивною перешкодою у доступі заявника до судочинства.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому згідно ст. 375 ЦПК України підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, залишити без задоволення.

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді ________________ Л.П.Воронцова

________________ О.В.Кутурланова