Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/355/23
Провадження № 2/506/28/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді

19.03.2024 року селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни заяву представника відповідача адвоката Муконіна О.В. про відвід судді по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів оренди земельної ділянки неукладеними та повернення земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Муконіна О.В. про відвід судді Чеботаренко О.Л. по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів оренди земельної ділянки неукладеними та повернення земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

В обгрунтування зазначеної заяви представник відповідачів посилався на те, що справа знаходиться на стадії розгляду по суті протягом двох засідань, однак 04.01.2024 року представник позивачів адвокат Остапишена Л.С. заявила клопотання про витребування доказів, проти задоволення якого сторона відповідача повністю заперечувала згідно заперечень проти клопотання від 10.01.2024 року. Однак обгрунтовані заперечення проти клопотання про витребування доказів, заявлені стороною відповідача, на думку представника відповідача, очікувано не були почуті та системно не враховані головуючою по справі суддею Чеботаренко О.Л., тому вказані обставини є підставою для заяви про відвід судді Чеботаренко О.Л.

По-перше, головуюча суддя по справі, задовольняючи клопотання, не перевірила доводи, викладені в ньому, без обгрунтованих підстав проявила власну ініціативу в зборі доказів, тим самим задовольнила клопотання в порушення ч.ч.1, 5, 6 та 7 ст.81 ЦПК України. При цьому, ні на попередньому судовому засіданні, ні раніше, сторона позивача не заявляла жодного клопотання про витребування доказів - договорів оренди земельних ділянок. Крім того, в судовому засіданні 17.11.2023 року головуюча суддя Чеботаренко О.Л. неодноразово прямо натякала представнику позивачів щодо заявлення клопотання про витребування цих самих доказів, для призначення судово-почеркознавчої експертизи, на що представник позивачів адвокат Остапишена Л.С. твердо заявляла, що таких клопотань не заявлятиме. Також на пропозицію судді Чеботаренко О.Л. заявити клопотання про витребування цих самих доказів також відмовились самі позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , беручи участь в судовому засіданні через ВКЗ. При цьому, він зауважував, що така позиція суду порушує принцип диспозитивності цивільного судочинства. Крім того, в судовому засіданні 17.11.2023 року він наголошував суду на його ініціативі провести почеркознавчу експертизу на копіях договорів оренди, що жодні докази не мають суду заздалегідь встановленої сили, однак представник відповідача як тоді не був почутий судом, так і під час заперечення ним проти клопотання про витребування доказів.

По-друге, в порушення ст.84 ЦПК України, головуюча суддя задовольнила клопотання про витребування доказів без належним чином заявленого та обґрунтованого клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків для витребування доказів.

На думку представника відповідача, зазначене в сукупності викликає сумніви в неупередженості головуючої по справі судді Чеботаренко О.Л.

Враховуючи, що вказана заява про відвід надійшла до суду електронною поштою 13.03.2024 року о 14:30 год, поки ще тривав розгляд даної справи в судовому засіданні (починаючи з 13:32 год. до 14:35 год), однак була зареєстрована канцелярією суду о 14:38 год та передана головуючому по справі після закінчення судового засідання по справі, то ухвалою від 14.03.2024 року вказана заява була призначена до розгляду на 19.03.2024 року на 15.00 год.

Від представника позивачів адвоката Остапишеної Л.С. до суду надійшли заперечення на заяву про відвід судді, в яких адвокат Остапишена Л.С. зазначила, що вважає заяву адвоката Муконіна О.В. про відвід судді такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Як вбачається із заяви представника відповідача про відвід судді, у нього з`явилися «обгрунтовані» підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді задовго до подання відповідної заяви про відвід - на попередніх судових засіданнях, проте такої заяви він не подавав. Протягом попередніх судових засідань адвокат Муконін О.В. систематично проявляв неповагу до суду, перебиваючи головуючу суддю, вказуючи їй на помилки, яких вона нібито припускається в процесі судового розгляду. Представник відповідача поводив себе негідно, неодноразово вказував судді, як правильно вести судовий процес. Таким чином, на думку представника позивачів, є очевидною явна неприязнь адвоката Муконіна О.В. до судді Чеботаренко О.Л., що почала проявлятися з перших судових засідань по справі, у яких адвокат Муконін О.В. брав участь. Дії представника відповідача свідчать про здійснення ним цілеспрямованого тиску на суд з метою, зокрема, затягування розгляду цивільної справи, оскільки поки вказана цивільна справа перебуває на розгляді, відповідач продовжує свідомо незаконно та без належної правової підстави користуватися земельними ділянками, належними позивачам.

Крім того, на думку представника позивачів, витребування доказів судом в порядку ст.84 ЦПК України у даному випадку не свідчить про витребування доказів судом «з власної ініціативи…через натяки представникові позивачів». Навпаки, витребування доказів у даному випадку було необхідним для встановлення об`єктивної істини з метою забезпечення повного та неупередженого розгляду справи судом, що є основним завданням цивільного судочинства. Більше того, витребування доказів судом було необхідним, оскільки відповідач, її представник, свідки зі сторони відповідача постійно змінювали покази, оскільки спочатку обіцяли надати оригінали відповідних договорів оренди земельних ділянок, потім заявляли про їхнє «знищення внаслідок негоди», потім заявляли про їхню передачу свідкові ОСОБА_5 тощо. Адвокат Муконін О.В. у заяві про відвід судді Чеботаренко О.Л. свідомо перекручує факти, подаючи показання свідка позивачів ОСОБА_5 у неправдивому варіанті. Для встановлення об`єктивної істини у цивільній справі саме оригінали договорів оренди земельних ділянок, що нібито були укладені між позивачами та відповідачем, мають вирішальне значення. Таким чином, представник позивачів вважає, що адвокат Муконін О.В. намагається ввести суд в оману, затягнути розгляд цивільної справи, підкреслюючи свою неприязнь до судді Чеботаренко О.Л . Тому, на думку представника позивачів, заява адвоката Муконіна О.В. про відвід судді не може бути задоволена з огляду на відсутність підстав для відводу судді, що передбачені ст.36 ЦПК України; перекручування фактів представником відповідача; проявлення представником відповідача неповаги та особистої неприязні до суду.

Відповідно до ч.5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала.

В Красноокнянському районному суді Одеської області відповідно до штатного розпису три судді, а фактично працює двоє суддів.

Таким чином, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу.

Учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду заяви представника відповідача про відвід судді були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання про відвід судді.

Розглянувши заяву про відвід, суд прийшов до такого висновку.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» .

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений представником відповідача адвокатом Муконіним О.В. відвід головуючого по справі судді Чеботаренко О.Л. не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами ЦПК України.

Більшість вказаних заявником доводів заявленого відводу ґрунтуються винятково на його незгоді із прийнятим суддею Чеботаренко О.Л. процесуальним рішенням щодо задоволення клопотання представника позивачів про витребування доказів.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Суд акцентує та тому, що ,беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Однак зауважує , що такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо судове рішення окремому оскарженню не підлягає, за вимогами ч.2 ст.353 ЦПК України, заперечення проти таких судових рішень включаються до апеляційної скарги на рішення суду по суті спору.

Таким чином, незгода учасника справи із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по справі з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Так , в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому ч.4 ст.36 ЦПК України передбачено, що у разі незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На переконання суду, заявлений представником відповідача - адвокатом Муконіним О.В. відвід головуючого по справі судді Чеботаренко О.Л. фактично зводиться до незгоди з процесуальним рішенням судді, ухваленим під час судового розгляду по цивільній справі та є безпідставним.

Що стосується посилань адвоката Муконіна О.В. на те, що «суддя натякала представнику позивачів заявити клопотання про витребування доказів», то сприймання стороною відповідача роз`яснення судом сторонам по справі цивільно-процесуального законодавства в сенсі розгляду конкретної цивільної справи жодним чином не стосується процесуальних позицій сторін, адже суд діяв в межах закону, оскільки відповідно до п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість ,роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Думка відповідача щодо незаконності прийнятого головуючим суддею процесуального рішення щодо задоволення клопотання про витребування доказів носить суб`єктивний характер, при цьому законність вказаного судового рішення вправі оцінити суд вищої інстанції після включення їх до апеляційної або касаційного скарги після прийняття остаточного судового рішення по справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу головуючого судді Чеботаренко О.Л. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, суд прийшов до висновку, що відвід задоволенню не підлягає.

Слід зауважити, що з метою забезпечення розгляду справи безстороннім та незалежним судом, ч.2 ст.39 ЦПК України передбачено право учасника справи на заявлення відводу судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу з підстав, зазначених у статтях 36, 37 та 38 цього Кодексу.

Разом з тим, зазначена заява про відвід, яка надійшла до суду електронною поштою 13.03.2024 року о 14:30 год, тобто через 2 хвилини після оголошення суддею вступної та резолютивної частини ухвали про витребування доказів, яка згідно протоколу судового засідання була оголошена 13.03.2024 року о 14:28 год., при ухваленні якої, на думку представника відповідача, головуючим суддею Чеботаренко О.Л. була допущена неупередженість, датована 11.01.2024 року.

Посилання представника відповідачів адвоката Муконіна А.В. на помилкове зазначення вказаної дати не може бути прийнято до уваги , так як згідно Протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису вказана заява підписана 10.01.2024 року, тобто задовго до постановлення суддею ухвали про витребування доказів.

Вказане свідчить про те, що адвокатом Муконіним О.В. заявлено відвід головуючому по справі не з метою забезпечення права відповідача ОСОБА_3 на розгляд справи безстороннім та незалежним судом, а з метою відведення головуючого по справі судді Чеботаренко О.Л. від розгляду даної справи будь-якою ціною, в тому числі , і з метою затягування розгляду справи, що свідчить про наявність в діях адвоката Муконіна О.В. ознак зловживання процесуальними правами.

Про це свідчить і те , що ще на стадії обговорення питання щодо клопотання представника позивачів про витребування доказів представник відповідача адвокат Муконін О.В. практично в ультимативній формі повідомив про можливість заявлення відводу у разі, якщо суд задовільнить клопотання представника позивачів, з яким він не був згоден.

Керуючись ст.ст.36-41, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Муконіна Олександра Вікторовича про відвід головуючому по справі судді Чеботаренко О.Л. по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів оренди земельної ділянки неукладеними та повернення земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.03.2024 року.

Суддя О. Л. Чеботаренко