Справа № 489/282/24
Номер провадження 2/489/753/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив

В січні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є відповідальним квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордеру виданого її чоловіку ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). В неприватизованій квартирі за вказаною адресою зареєстрований онук позивача відповідач. З 2012 року по теперішній час ОСОБА_2 мешкає в іншій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 мешкає одна і всі обов`язки, що випливають зі сплати комунальних платежів та утримання квартири у належному технічному стані, покладені тільки на позивача і ОСОБА_1 їх виконує. Тому, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Позивач подала заяву, якою позовні вимоги підтримала повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач подав заяву, якою позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії Договору №147 найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 07.12.2023, укладеного між КЖЕП Центрального району м. Миколаєва в особі керівника ОСОБА_4 (наймодавцем) та ОСОБА_1 (наймачем), наймодавець надав наймачу і членам його сім`ї: ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_5 (онук), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_2 (онук) у безстрокове користування двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №23091-07-08 від 15.12.2023 відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Миколаєва за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Відповідно до копії Свідоцтва № НОМЕР_1 , виданого Відділом обліку та розподілу житла Миколаївської міської ради, на підставі рішення виконкому міської ради №53 від 26.01.2011 про переоформлення, відкрито рахунок на ОСОБА_1 на житлову площу, яку вона займає за адресою: АДРЕСА_1 , з правом укладення договору на житлові площі. Основний рахунок, відкритий раніше на цю житлову площу на ім`я ОСОБА_3 , закрито.

Згідно з копією Довідки від 18.11.2023, виданої ОСББ «Театральна 51» мешканцю квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , особистий рахунок для сплати коштів на управління та обслуговування житлового будинку ОСББ «Театральна 51» зареєстровано на ОСОБА_1 .

З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.01.2024, складеного представником ОСОБА_7 в присутності свідків, мешканців будинку АДРЕСА_4 : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 2012 року по теперішній час. Також, у вказаній квартирі відсутні особисті речі ОСОБА_2 .

Позивачем до позовної заяви додано копії квитанцій про сплату за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" №2 від 12.04.1985 зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 521/5887/17 від 27.08.2021 аналіз норм статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за одночасної наявності двох умов: непроживання особи в житловому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин на це. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Вичерпного переліку поважних причин непроживання в житловому приміщенні законодавством не встановлено, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи і правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 490/12384/16-ц від 24.10.2018 зазначено, що початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Європейської конвенції з прав людини (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), яку ратифіковано Україною 17.07.1997 та яка набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідач подав заяву про визнання позову, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для задоволення позовних вимог.

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає за цією адресою понад 6 місяців (з 2012 року), що підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.01.2024. Крім того, ОСОБА_2 не несе витрати на утримання квартири, комунальні платежі не сплачує, інших домовленостей між позивачем та відповідачем не встановлено. Будь- яких доказів, які б підтверджували інше, до суду не надано, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.03.2024.

Суддя В. В. Кокорєв