Справа № 175/5085/23
Провадження № 2/175/1275/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" березня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що спільне життя не склалося з причини розбіжності характерів та поглядів на сімейне життя, сторони втратили взаєморозуміння між собою. Шлюбні відносини фактично припинені між сторонами. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони домовилися, що дитина буде проживати з позивачкою, у зв`язку з цим просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач також надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 02.10.2010 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №686. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_5 .

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 06.05.2014 року. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і строк для примирення їм не потрібен, вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Днем подання заяви до суду є день її реєстрації в канцелярії суду або день відправлення заяви на адресу суду поштою.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач направила позов до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області поштовим зв`язком 01.09.2023 року, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягувати саме з цього дня.

На підставі викладеного, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку, що вимога про стягнення аліментів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд звертає увагу на те, що позивачем сплачено судовий збір лише за вимогу про розірвання шлюбу.

При цьому у відповідності до пп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за вимогу про стягнення аліментів, позивач звільняються від сплати судового збору.

Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. за вимогу про стягнення аліментів.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), який зареєстрований 02.10.2010 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №686.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_5 » - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 01.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель