Провадження №2/712/826/24
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Стеценко О.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Плигань І.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, у якій просить: зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , який має технічний несправний стан, стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заподіяну моральну шкоду в сумі 737 000,00 грн., зобов`язати Черкаську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом зняття опломбування запірної арматури.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2023 відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою в частині вимог до Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

20.02.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову від 17.02.2024.

У судовому засіданні позивач зазначив, що ним заявлені нові позовні вимоги та викладені нові обґрунтування, просив прийняти її до розгляду.

Представник відповідача заперечила проти прийняття цієї заяви.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про зміну предмету позову до розгляду, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13 березня 2018 року у справі №916/1764/17.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Вимогами первісного позову позивача є: зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , який має технічний несправний стан, стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заподіяну моральну шкоду в сумі 737 000,00 грн., зобов`язати Черкаську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом зняття опломбування запірної арматури.

Позов мотивований тим, що позивач має реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1 з 1990 року, яка у право власності перейшла йому 10.07.2014 та проведено державну реєстрацію 22.02.2018. Фактично ОСОБА_1 не мав можливості користувався послугами газопостачання з сімейних обставин, довготривалого часу перебування за іншим місцем проживання у зв`язку із доглядом своєї матері ОСОБА_2 , 1922 року народження, яка втратила право проживання за місцем проживання ОСОБА_1 і вимушена була повернутись до села. Також при народженні доньки позивача - ОСОБА_3 , 2006 року народження, позивач перебував за її місцем проживання. Надавачу послуги газопостачання позивач надавав Акти про факт не проживання його за місцем реєстрації на основі письмових свідчень сусідів. Після набуття статусу власника квартири від 10.07.2014 і отримання технічного паспорту на власність 03.09.2014 ОСОБА_1 неодноразово звертався до надавача послуги встановити газовий лічильник в квартирі АДРЕСА_2 , так як в будинку проводилось встановлення приладів обліку, в тому числі були встановлені прилади обліку по сусідству у квартирах АДРЕСА_3 .

12.02.2015 було укладено договір на отримання послуги газопостачання за показниками лічильника.

05.06.2020 встановлено лічильник газу, Договір відповідального зберігання майна № від 05.06.2020 та Акт на припинення/відновлення газопостачання від 05.06.2020 ОСОБА_1 не підписував, всі підписи були фальшовані відповідачем. Службова особа, яка провела перевірку запірної арматури (кран), яку було перемонтовано після лічильника газу, та встановила витік газу, відмовилась складати і підписувати Акт про несправність запірної арматури (крану), який був опломбований з 22.09.2014 і простояв до 05.06.2020.

На початку липня 2023 року надавач послуги звернувся надати допуск до лічильника газу для перевірки опломбування, 10.07.2023 надано доступ до газового лічильника і перевірено опломбування та складено відповідний Акт. Також повідомлено, що у ОСОБА_1 заборгованості не має, потрібно підійти в абонентський відділ підписати заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу. 11.07.2023 було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу, але на прохання надати сам договір розподілу природнього газу службові працівники абонентського відділу відмовили. 12.07.2023 ОСОБА_1 подав відповідачу (2) заяву про відновлення газопостачання шляхом зняття опломбувань та просив скласти Акт на запірну арматуру, яка пропускає газ і встановлена після лічильника та провести її демонтаж. На подану заяву від 12.07.2023 надійшло два листи від 21.07.2023 № А-92/02- 17, в яких викладено, що відсутні дані про проведення перевірки вентиляційних каналів у житловому будинку по АДРЕСА_4 , і потрібно особисто ОСОБА_1 забезпечити обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання квартири шляхом укладення договору на технічне обслуговування з спеціалізованим підприємством, що має відповідні документи на право надання таких послуг та забезпечити перевірку та прочищення димових та вентиляційних каналів і один акт перевірки передати до АТ «Черкасигаз».

У будинку АДРЕСА_5 послуга газопостачання надається всім (170 квартир) споживачам без наявності Актів перевірок ДВК і укладених договорів на обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання. А з ОСОБА_1 вимагають провести вказані дії за всіх споживачів, що є грубим порушенням п. 3 частини 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Стосовно запірної арматури (кран), яка має несправний технічний стан і за строками придатності має бути демонтована відповідачем (2), оскільки встановлено цей кран як для чергової маніпуляції. Газопостачання ОСОБА_1 припинено неправомірно, в подальшому, напрацьовуючи різного роду маніпуляції, щоб отримати вигоду без надання послуги газопостачання. Такими діями відповідач (2) заподіяв значної моральної шкоди, в душевних стражданнях, позбавив права на нормальну життєдіяльність, оскільки позивач з жовтня 2014 року змушений харчуватись на субпродуктах без гарячої їди, дихати газом з крана, який пропускав.

Таким чином розмір моральної шкоди складає щомісячну мінімальну заробітну плату з періоду 01.10.2014 по 01.12.2023 - 6 700 грн. х 110 місяців = 737 000 грн.

Вимогами заяви про зміну предмету позову є:

- зобов`язати відповідача 3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за рахунок коштів відповідача 2 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести впорядкування монтажних робіт до належного технічного стану по встановленню лічильника в квартирі АДРЕСА_1 і передати на користування споживачу ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.;

- стягнути з відповідача 2 Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 737 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 2899 грн. 48 коп., у випадку передачі коштів і майна з покладанням виконання рішення на відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»;

- стягнути з відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 52 грн. 52 коп. та моральну шкоду в розмірі 14 200 грн.

У обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що він має реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1 з 1990 року, яка на право власності перейшла йому 10.07. 2014 та проведено державну реєстрацією 22.02.2018. Фактично ОСОБА_1 не мав можливості користувався послугами газопостачання з сімейних обставин, оскільки довготривалий час перебував за іншим місцем проживання та доглядав за своєю матір`ю ОСОБА_2 , 1922 року народження, яка втратила право проживання за місцем проживання ОСОБА_1 і вимушена була повернутись в село.

Також при народженні доньки ОСОБА_3 , 2006 року народження, позивач перебував за її місцем проживання. Надавачу послуги газопостачання позивач надавав Акти про факт не проживання позивача за місцем реєстрації на основі письмових свідчень сусідів. Квартира АДРЕСА_2 , як інші квартири, знаходилась у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагропромбуд», і дозвільні документи на приватизацію видавались всім мешканцям будинку, які були прописані, починаючи з 2000 року, ОСОБА_1 постійно відмовляли при вирішенні права на приватизацію, такий спір вирішувався в судовому порядку.

05.06. 2020 було встановлено лічильник газу, Договір відповідального зберігання майна № від 05.06.2020 та Акт на припинення/відновлення газопостачання від 05.06.2020 ОСОБА_1 не підписував, всі підписи були фальшовані службовими особами відповідача 2.

Оскільки, службова особа, яка провела перевірку запірної арматури (кран), яку було перемонтовано після лічильника газу, та встановила витік газу, відмовилась складати і підписувати Акт про несправність запірної арматури (крану), який був опломбований з 22.09.2014 і простояв до 05.06.2020, заявила що ця квартира, якою є власник ОСОБА_1 , не буде мати послуги газопостачання і продати її не можливо, хіба що віддати безкоштовно.

ОСОБА_1 жодного підпису не ставив при установці лічильника 05.06.2020, оскільки була відмова скласти акт про несправність запірної арматури, яка була опломбована 22.09.2014. Права ОСОБА_1 остались не вирішеними на послугу газопостачання для забезпечення життєдіяльності.

На початку липня 2023 року надавач послуги відповідач 2 звернувся надати допуск до лічильника газу для перевірки опломбування, 10.07.2023 було надано доступ до газового лічильника і перевірено опломбування та складено відповідний Акт. Також повідомлено, що у ОСОБА_1 заборгованості не має, потрібно підійти в абонентський відділ підписати заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу.

11.07.2023 було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу, але на прохання надати сам договір розподілу природнього газу службові працівники абонентського відділу відмовили. 12.07.2023 ОСОБА_1 подав відповідачу (2) заяву про відновлення газопостачання шляхом зняття опломбувань та скласти Акт на запірну арматуру, яка пропускає газ, і встановлена після лічильника та провести її демонтаж.

На подану заяву від 12.07.2023 надійшло два листи від 21.07. 2023 № А-92/02- 17, в яких викладено, що відсутні дані про проведення перевірки вентиляційних каналів у житловому будинку АДРЕСА_4 і потрібно особисто ОСОБА_1 забезпечити обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання квартири шляхом укладення на технічне обслуговування з спеціалізованим підприємством, що має відповідні документи на право надання таких послуг та забезпечити перевірку та прочищення димових та вентиляційних каналів і один акт перевірки передати до АТ «Черкасигаз».

Отже, в будинку надається послуга газопостачання всім споживачам без виконання вимог Кодексу ГРМ, а на ОСОБА_1 покладено обов`язки виконати вимоги Кодексу ГРМ.

У будинку АДРЕСА_5 послуга газопостачання надається всім (170 квартир) споживачам без наявності Актів перевірок ДВК і укладених договорів на обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання, і не один рік. А з ОСОБА_1 вимагають провести вказані дії за всіх споживачів, що є грубим порушенням п. 3 частини 1 ст. 21 закону України «Про захист прав споживачів». Димовентиляційні канали і газова плита в квартирі АДРЕСА_6 в належному технічному стані.

Стосовно запірної арматури (кран), яка має несправний технічний стан і за строками придатності має бути демонтована відповідачем (2), оскільки встановлено цей кран як для чергової маніпуляції. 7 По факту - газопостачання ОСОБА_1 припинено неправомірно, в подальшому напрацьовуючи різного роду маніпуляції, щоб отримати вигоду без надання послуги газопостачання.

Фактично відповідач 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» чинить психологічне насильство, що підтверджується умисним порушенням передбаченого законом частині 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», тому відповідач заслуговує до стягнення моральної шкоди, яка становить в розмірі 10 000 грн.

Стосовно виставленої моральної шкоди до відповідача 2 - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» остається незмінною.

При цьому відповідач завдав матеріальної шкоди, яка визначається з наступного - Соціальні нормативи ( пільгова норма) користування послугами з газопостачання складають: 3,3 куб. метрів на одну особу на місяць за наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання. Ціна 7,96 грн за куб. м (з ПДВ); отже за один день сума становить 3,3х7,96=26.26 коп., за період 01.10. 2014 по 01.12. 2023 х 110 місяців = 2899 грн. 48 коп. Отже, матеріальна шкода становить 2899 грн. 48 коп., яка має бути стягнута на користь позивача.

Такими діями відповідач (2) заподіяв значної моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, позбавив права на нормальну життєдіяльність, тобто з жовтня місяця 2014 року змусив харчуватись на субпродуктах без гарячої їжі, дихати газом з крана, який пропускав.

Таким чином розмір моральної шкоди складає щомісячну мінімальну заробітну плату з періоду 01.10. 2014 по 01.12. 2023 - 6 700 грн. х 110 місяців = 737 000 грн.

Відповідач 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» також було направлено заяву-приєднання, заяву про відновлення газопостачання і скаргу 22.12.2023, жодного реагування не відбулось, лише надано формальну відповідь, яку отримано 17.02.2024.

А також 22.12.2023 Черкаська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» відмовила прийняти заяву-приєднання і заяву про відновлення газопостачання.

Таким чином послуга не надається відповідачем 3 - ТОВ «Газорозподільні мережі України», а нарахування за послугу проводяться з 01.12.2023, такі дії вказують, що ОСОБА_1 є споживачем.

Оскільки послуга не надається безпідставно, ОСОБА_1 завдається матеріальна і моральна шкода, яка є такою Ціна 7,96 грн за куб. м (з ПДВ); отже за один день сума становить 3,3х7,96=26.26 коп., за період 01.12.2023 по 01.02.2024 х 2 місяці = 52 грн. 52 коп. Отже, матеріальна шкода становить 52 грн. 52 коп., яка має бути стягнута на користь позивача. Моральна шкода є такою за два місяці розмір мінімальної заробітної плати 7100 грн. х 2 = 14 200 грн.

По факту відповідач 2 - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» припинив свою діяльність, всі обов`язки надання послуги взяло на себе ТОВ «Газорозподільні мережі України», у складі якого виконує Черкаська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», але службові особи як особовий склад остались незмінними, а так же принцип надання послуги, послугу не надавати а прибутки отримувати, чинити насильство щоб отримати особисто прибутки.

Відповідачі своїми діями завдали як матеріальної, так і моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, недостатнім харчуванням та вживання субпродуктів, в результаті чого довели стан здоров`я ОСОБА_1 до критичного стану, про що свідчать довідки з медичних закладів.

Ураховуючи всі суми позовних вимог ціна позову становить: 737 000 грн. + 10 000 грн. + 2899, 48 коп. + 52 грн. 52 коп. + 14 200 грн. = 764 152 грн.

Отже, дослідивши редакцію первісного позову та заяву про зміну предмету позову суд вбачає, що позивачем змінено одночасно предмет позовних вимог та його підстави, оскільки заявлено нові позовні вимоги, нові обґрунтування і обставини позовних вимог, визначено нові правові підстави позовних вимог, які не були заявлені у первісному позові.

Отже, суд вбачає, що у заяві від 17.02.2024 фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

По суті «заява зміну предмету позову» від 17.02.2024 у розумінні ЦПК України є новим позовом, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову від 17.02.2024.

Крім того, суд вже відмовляв у прийнятті аналогічної заяви позивача, по що постановлено ухвалу від 14.02.2024.

Суд роз`яснює позивачу, що останній не позбавлений можливості подати нову позовну заяву у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 49, 51, 81, 84, 182, 185, 189-197, 258-260, 261, 353-354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову від 17.02.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 18.03.2024.

Суддя: О.С. Стеценко