Номер провадження 2/243/717/2024
Номер справи 243/1527/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ПОГОРЄЛОВА Броніслава Сергійовича про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погорєлова Б.С. про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, яку обґрунтовано тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї бабки по лінії батька ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини увійшло все належне їй майно та майно, яке вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, це грошові кошти, які складаються з нарахованої, але не виплаченої пенсії, яка належала особисто ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 року по 31.07.2022 рік включно, та ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2022 рік включно.

Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погорєлова Б.С., яким були заведені спадкові справи. Приватним нотаріусом були направлені відповідні запити до відповідача для отримання достовірної інформації щодо сум недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На запити відповідачем було повідомлено, що до складу спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 входить недоотримана нею пенсія в сумі 147 507,01 грн., а до спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 входить недоотримана ним пенсія в сумі 111 402,27 грн., з посиланням на застосування ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто надання інформації про суми недоотриманих спадкодавцями пенсій за останні три роки. Пенсія ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 05.02.2020 року та ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 року по 05.02.2020 року не нараховувалась та не виплачувалась, бо була призупинена на підставі ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

05 травня 2023 року нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на загальну суму недоотриманих пенсійних виплат в розмірі 258 909,28 грн., які складаються з недоотриманої пенсії ОСОБА_4 за період з 06.02.2020 року по 30.06.2022 року в сумі 111 402,27 грн. та недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 06.02.2020 року по 31.07.2022 року в сумі 147 507,01 грн.

На час звернення позивача до суду відповідачем не виплачені грошові кошти, належні позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2022 року та недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 року по 31.07.2022 року, зобов`язати відповідача нарахувати та виплати їй недоотриману пенсію ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за вказані періоди, стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати.

Позивач, ОСОБА_2 , та представник позивача, ОСОБА_5 , яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1038526 від 20 березня 2024 року, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі та задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач заперечує проти позовних вимог. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмут (далі - Головне управління), як внутрішньо переміщена особа, та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (даліЗакон № 1058). Виплата пенсії ОСОБА_4 проведена по 31.12.2015. З 01.01.2016 виплата пенсії ОСОБА_4 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. ОСОБА_4 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не звертався. Пенсійна справа знята з обліку з 01.07.2022 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмут (далі - Головне управління), як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону № 1058. Виплата пенсії ОСОБА_3 проведена по 31.03.2016. З 01.04.2016 виплата пенсії ОСОБА_3 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. ОСОБА_3 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01.08.2022 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі - нотаріус) Погорєлова Б. С. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058 та у березні 2023 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в розмірі 147507,01 грн. за період з 06.02.2020 по 31.07.2022 та ОСОБА_4 в розмірі 111402,27 грн. за період з 06.02.2020 по 30.06.2022.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 08.05.2023 року із заявами № 6744 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та № 6747 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 звернулась ОСОБА_2 . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 у розмірі 135541,68 грн. за період з 07.05.2020 по 31.07.2022 року з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058; ОСОБА_4 у розмірі 101469,78 грн. за період з 07.05.2020 по 30.06.2022 року з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058. Подальша виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік за умови виділення коштів та в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку № 21-2.

Пенсія за період з 01.04.2016 по 06.05.2020 ОСОБА_3 та пенсія за період з 01.01.2016 по 06.05.2020 ОСОБА_4 за життя не нараховувалась. За дні життя померла ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_4 до управління за поновленням виплати пенсії особисто не звертались, тому пенсія не нараховувалась. Пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини.

Оскільки, за життя ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не вжили заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, не скористались своїм правом на одержання належних пенсійних коштів. З огляду на наведене, з урахуванням вимог частини 3 статті 46 Закону № 1058, підстави для нарахування та виплати Позивачу недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відсутні.

В зв`язку з викладеним відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погорєлов Б.С., до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білоріченський Луганської області.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Білоріченський Луганської області.

05 травня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погорєловим Б.С. видане ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з грошових коштів в загальній сумі 258 909,28 грн. Зазначені грошові кошти належали особисто померлій ОСОБА_3 в розмірі 147 507,01 грн. та ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка спадщину після смерті сина фактично прийняла, але юридично не оформила свої спадкові права в розмірі 111 402,27 грн.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20 вересня 2023 року, відповіді приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Погорєлову Б.С. щодо сум недоотриманої пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було надано листами Головного управління від 10 березня 2023 року з урахуванням вимог ч.2 ст.49 та ст. 46 Закону №1058. У відповідях було зазначено, що відповідно до ст.46 Закону №1058 сума недоотриманої пенсії буде зменшена в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом на спадщину. 08 травня 2023 року ОСОБА_2 надані до ГУ ПФУ в м. Києві заяви про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Суми недоотриманої пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розраховані з урахуванням ч.1 ст.46 Закону №1058 за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання заяв від 08 травня 2023 року про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини.

В повідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 квітня 2023 року зазначено, що надати довідки про розмір пенсії ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 по 05.02.2020 та ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 по 05.02.2020 немає можливості, оскільки пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавця.

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, зобов`язати відповідача нарахувати та виплати їй недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2022 року та недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 року по 31.07.2022 року.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2023 року по справі № 243/6076/23, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів набутих у порядку спадкування за законом. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошові кошти в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в загальному розмірі 258 909,28 грн.

Таким чином, судом було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії, яка увійшла до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 травня 2023 року, в загальному розмірі 258 909,28 грн., та складається з недоотриманої пенсії ОСОБА_4 за період з 06.02.2020 року по 30.06.2022 року в сумі 111 402,27 грн. та недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 06.02.2020 року по 31.07.2022 року в сумі 147 507,01 грн.

Отже, позовні вимоги про визнання права власності, зобов`язання відповідача нарахувати та виплати їй недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з 06.02.2020 року по 30.06.2022 року та недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 06.02.2020 року по 31.07.2022 року, задоволенню не підлягають, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Що стосується позовних вимог позивача про визнання права власності, зобов`язання відповідача нарахувати та виплати їй недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 05.02.2020 року та недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 року по 05.02.2020 року, суд зазначає наступне.

З викладеного вбачається, що нарахування та виплату пенсії припинено ОСОБА_4 з 01 березня 2016 року та ОСОБА_3 з 01 квітня 2016 року на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення, за поновленням виплат за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не зверталися, тому на час відкриття спадщини нарахованих пенсійних виплат, які б належали спадкодавцю і включалися до складу спадщини, після ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 по 05.02.2020 року та після ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 по 05.02.2020 року не було.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, відповідно до статті 1227 ЦК України передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст вищевказаних норм також узгоджується з положеннями частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зі змісту Постанови Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №570/6046/14-ц вбачається, що під час розгляду справ про визнання права власності на майно в порядку спадкування суду слід перевіряти чи були спадкоємцем здійснені всі необхідні заходи щодо отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, чи вимагав він у відповідності до приписів пунктів 1, 3 глави 13 розділу I Порядку від нотаріуса винесення Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва), чи оскаржував таку Постанову у судовому порядку або відразу звернувся до суду за правилами позовного провадження.

Вищевикладене свідчить про те, що основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Це пояснюється тим, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є виключним способом захисту прав спадкоємця, який може застосовуватися лише у випадку об`єктивної відсутності умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку та неможливості усунення обставин, які створюють відсутність таких умов.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надавав інформацію приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Погорєлову Б.С. щодо суми нарахованої, але не виплаченої пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , обмеживши цю суму трирічним строком звернення відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним».

Згідно абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати).

Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

14 лютого 2022 року Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду під час розгляду справи 243/13575/19 Постановою відступила від висновків, викладених у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19); від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20); від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20), ухвалених Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, та висловила новий висновок, в якому зазначила, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після спадкодавця, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає.

Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

У даній справі припинення страхових виплат за життя спадкодавця сталося з підстав, не передбачених законом, тому не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець ОСОБА_2 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Крім того, в постанові ВС № 642/6946/18 від 12.02.2020 року зроблено висновок, що ненадання особі, яка не є внутрішньо переміщеною особою, довідки про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території з заявою про нарахування виплат, не є підставою для невиплати страхових платежів, оскільки таке право закріплене за особою положеннями Закону № 1105-ХІV (з 01 січня 2015 року в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІ), і може бути обмежене лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України.

Таким чином, спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали право на нарахування та виплату пенсійних виплат не залежно від звернення до ПФУ на підконтрольній Україні території, а тому спадкоємець ОСОБА_2 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсійних виплат в порядку спадкування за законом.

Оскільки пенсійні виплати ОСОБА_4 були проведені по 31 грудня 2015 року та ОСОБА_3 по 31 березня 2016 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату їй, як спадкоємцю, сум пенсійних виплат, які належали особисто померлій ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 року по 05.02.2020 року, та ОСОБА_4 за період 01.01.2016 року по 05.02.2020 року, спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_3 , яка спадщину після смерті свого сина фактично прийняла, але юридично не оформила свої спадкові права.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір по справі в розмірі 2 422,40 грн., тому суд прийшов до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ПОГОРЄЛОВА Броніслава Сергійовича про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 квітня 2016 року по 05 лютого 2020 року, на одержання якої за життя мала право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на недоотриману пенсію за період з 01 січня 2016 року по 05 лютого 2020 року, на одержання якої за життя мав право ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ: 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, нарахувати та виплатити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , недоотриману пенсію за період з 01 квітня 2016 року по 05 лютого 2020 року, належну спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та недоотриману пенсію за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 , належну спадкодавцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 27 березня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова