справа № 274/7849/23
провадження № 2/0274/281/24
Рішення

Іменем України

(заочне)

12.04.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Райгородоцьої сільської ради Бердичівського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- встановити над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку та призначити - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 їх опікуном.

Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла дочка позивачки - ОСОБА_6 . За час життя, ОСОБА_6 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від вищевказаного шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фактично з вересня 2022 року діти проживають з позивачкою, яка є їхньою бабусею. Після смерті ОСОБА_6 , відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання дітей; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Крім того, за відповідачем рахується заборгованість по аліментам на дітей. З огляду на викладене, позивачка вважає, що саме вона зможе піклуватись про дітей та забезпечувати їх всім необхідним зокрема: одягом, взуттям, продуктами харчування, медичним обслуговуванням, надавати доступ до культурних та масових закладів та інше. З метою забезпечення прав дітей, враховуючи нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, позивачка просить позбавити його батьківських прав, а опікуном дітей призначити її, бабусю дітей.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2023 відкрито загальне провадження у справі ( а.с. 29-30).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.12.2023 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 42).

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представником позивачки адвокатом Лукашуком О.В. подано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримують повністю. Не заперечують проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні 26.03.2024 позивачка та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, за зареєстрованою адресою проживання, причину неявки суду не сповістив. Не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

05.12.2023 року виконавчим комітетом Райгородоцьої сільської ради Бердичівського району Житомирської області, як органом опіки та піклування, на адресу суду скеровано повідомлення про розгляд справи за відсутності їх представника ( а.с. 47).

Суд, за згодою позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторони позивачки, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_1 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.13).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебували в шлюбі, який був зареєстрований 15.08.2008 року Іванопільською селищною радою Чуднівського району Житомирської області, актовий запис №16 (а.с.11).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.08.2022 (а.с.10).

Згідно витягу №176 від 09.10.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстровані позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.14).

Як вбачається з довідки №149 від 09.10.2023, виданої Озадівським ліцеєм Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 8 класі Озадівського ліцею. Батько не цікавиться навчанням доньки, не відвідує батьківські збори, вихованням не займається (а.с.16).

Згідно характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданої Озадівським ліцеєм, дитина має добрий загальний розвиток, бере активну участь у громадському житті школи. Бабуся приділяє належну увагу вихованню онуки (а.с.15).

Як вбачається з довідки №150 від 09.10.2023, виданої Озадівським ліцеєм Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчався в Озадівському ліцеї до 15.06.2023. Батько не цікавився навчанням сина, не відвідував батьківські збори, вихованням не займався (а.с.18).

Згідно характеристики ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданої Озадівським ліцеєм, хлопець розумово та фізично розвинений відповідно до свого віку, бере активну участь у громадському житті школи (а.с.17).

Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей підтверджується висновком виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, як органу опіки та піклування від 16.02.2023 року №14 з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у вихованні дітей участі не бере, фізичним розвитком, навчанням, станом здоров`я не цікавиться, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19-20).

Відповідно до висновку, виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 11.01.2024 № 3, орган опіки та піклування вважає доцільним встановлення над дітьми опіки та призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є дочкою позивачки. Зазначила, що батько дітей самоусунувся від їх виховання з серпня 2022 року, діти проживають разом з позивачкою, їх мати померла. Відповідач дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає. Останній раз його бачили на похоронах сестри. Вихованням та утриманням дітей займається позивачка, вона також допомагає дітям матеріально.

Свідок ОСОБА_8 яка також є донькою позивачки, повідомила, що її сестра, мати дітей, померла, позивачка бажає взяти дітей під опіку. Відповідач дітям не допомагає, не цікавиться ними взагалі. З 2022 року діти проживають з позивачкою, яка повністю їх утримує. Діти з відповідачем спілкуватися не бажають, він був байдужий до них коли ще проживав разом із ними, він їх бив, ображав. Він навіть не знає коли в них день народження.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результат для дитини, який має настати.

Згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька.

ВС в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дослідженими доказами доводиться свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це виразилося у тому, що відповідач з серпня 2022 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням дітей, не утримує їх, не спілкується з ними, не виявляє батьківської уваги та турботи, діти фактично проживають із бабусею, яка повністю опікується ними.

Оскільки такі дії відповідача тривають протягом значного періоду часу, настали з винної поведінки останнього, тому ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Враховуючи відсутність протипоказань щодо призначення ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зважаючи, що орган опіки та піклування згідно подання від 11.01.2024 вважає за доцільне призначити її опікуном дітей, суд вважає за необхідне встановити над дітьми опіку/піклування та призначити їх опікуном / піклувальником ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн

Керуючись ст. ст. 4,12- 13, 76-81, 89, 223, 258, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Райгородоцьої сільської ради Бердичівського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.М.Чернявка Ружинського району Житомирської області, громадянина України батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначивши опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженку с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області.

Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначивши піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженку с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2147,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2024 року

Суддя: Т.М. Вдовиченко