ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/8532/16-ц
Номер провадження 22-ц/818/421/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В, Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представник позивачки адвоката Романченко О. М.,

представника ОСОБА_1 адвоката Князева І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2022 року в складі судді Шишкіна О.В. у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця у справі № 638/8532/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_1 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця у справі за її позовом до ОСОБА_3 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Скарга обґрунтована тим, що Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року, залишеним без змін постановами Харківського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року та Верховного Суду від 24 вересня 2020 року визнано недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19 червня 2013 року. Усунуто перешкоди ОСОБА_2 в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_2 - знести за рахунок ОСОБА_3 самовільну прибудову (вхід із АДРЕСА_1 ) до належних ОСОБА_3 нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

На підстав вказаного рішення видано виконавчий лист про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , який перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі- Шевченківський ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ).

Під час ознайомлення з матеріалами справи № 638/8532/16-ц в Харківському апеляційному суді їй стало відомо, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 вересня 2021 року нею до виконавчої служби було подано клопотання про зупинення виконавчого провадження, проте постановою від 20 вересня 2021 року старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) закінчено виконавче провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 січня 2019 року Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/8532/16.

Вважає дану постанову неправомірною, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, тому виконавче провадження мало бути зупинене до вирішення питання про заміну вибулої сторони її правонаступником, на підставі поданого клопотання від 20 вересня 2021 року.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просила:

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) від 20 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 58672384;

-зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ юстиції (м. Харків) Мирну Т.В. усунути порушення (поновити порушене право ОСОБА_2 ) та винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у справі № 638/8532/16 про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) після відновлення виконавчого провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у справі № 638/8532/16 про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1 -:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у справі № 638/8532/16 про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1 -:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , до вирішення питання про заміну померлого боржника ОСОБА_3 його правонаступником (правонаступниками).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2022 року скаргу ОСОБА_2 на рішення державного виконавця у справі № 638/8532/16 задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) від 20 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 58672384.

Зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) усунути порушення (поновити порушене право ОСОБА_2 ) та винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у справі № 638/8532/16 про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

Зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) після відновлення виконавчого провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у справі № 638/8532/16 про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1 -:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , винести постанову про зупинення виконавчого провадження до вирішення питання про заміну померлого боржника ОСОБА_3 його правонаступником (правонаступниками).

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та без достатніх підстав, а тому підлягає скасуванню, а скарга на дії державного виконавця задоволенню, оскільки виходячи з обставин справи у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 державний виконавець мав зупинити виконавче провадження до вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником (правонаступниками).

22 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савченко В`ячеслав Анатолійовична вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу на дії державного виконавця залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження є законними, оскільки підстав для зупинення виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Вказувала, що законом передбачено певний порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження з підстав вирішення питання про заміну вибулої сторони її правонаступником, а саме: виникненню обов`язку державного виконавця зупинити провадження передує звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником

Станом на час винесення державним виконавцем постанови від 20 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у справі № 638/8532/16 жодна особа не зверталася до суду з заявою про заміну вибулої сторони правонаступником.

12 лютого 2024 року представником ОСОБА_2 адвокатом Романченко Олексієм Михайловичем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державному виконавцю було відомо про наявність правонаступників, оскільки 20 вересня 2021 року - до Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) ним було подано клопотання про зупинення виконавчого провадження № 58672384 до закінчення розгляду Дзержинським районним судом м. Харкова питання про заміну сторони виконавчого провадження. Проте, в порушення вимог закону державним виконавцем виконавче провадження зупинено не було.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2023 у справі № 638/8532/16-ц (том II, а.с. 200-201) було задоволено клопотання ОСОБА_2 та залучено до участі у справі № 638/8532/16-ц ОСОБА_1 у якості правонаступника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Харківським апеляційним судом було досліджено матеріали спадкової справи № 327/2021, відкритої після смерті ОСОБА_3 , які свідчать, що спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після його смерті є його дружина ОСОБА_1 . Інший спадкоємець - син ОСОБА_4 - від прийняття спадщини відмовився.

Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийняла після нього спадщину та відповідно стала власником вищевказаних нежитлових приміщень з 31 березня 2021 року. ОСОБА_1 погодилась із таким процесуальним правонаступництвом та подавала до матеріалів справи № 638/8532/16-ц процесуальні документи, приймала участь у засіданні Полтавського апеляційного суду, в якому підтримала апеляційну скаргу свого померлого чоловіка.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Князева І. В., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивачки адвоката Романченко О. М., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року, залишеним без змін постановами Харківського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року та Верховного Суду від 24 вересня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19 червня 2013 року. Усунуто перешкоди ОСОБА_2 в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_2 . Ухвалено знести за рахунок ОСОБА_3 самовільну прибудову (вхід із АДРЕСА_1 ) до належних ОСОБА_3 нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року роз`яснено резолютивну частину заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року у справі № 638/8532/16-ц в частині задоволених позовних вимог про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , а саме, роз`яснено, що підлягає знесенню за рахунок ОСОБА_3 фундамент та сходи його самовільної прибудови, а також самовільно зроблений ОСОБА_3 . вхід із належних йому нежитлових приміщень, оскільки поняття «прибудова» згідно декларації охоплює такі її складові (опис об`єкта): несучі конструкції фундаменти бутові; стіни цегла; перекриття залізобетонні; огороджувальні конструкції стіни цегла; перекриття залізобетонні; фасади тинькування.

На виконання вказаних судових рішень видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 вересня 2021 року представником ОСОБА_2 до Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) було подано клопотання про зупинення виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) від 20 вересня 2021 року закінчено виконавче провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у справі № 638/8532/16 про знесення за рахунок ОСОБА_3 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1 -:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року замінено боржника у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/8532/16 від 21 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, а саме замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , залучено його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року скасовано та постановлено нове судове рішення. Заяву ОСОБА_2 задоволено. Замінено боржника у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/8532/16 від 21 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, а саме замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , залучено його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною 1 статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року № 489/20802 (далі - Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною 1 статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав і обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма кореспондується з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у якій зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною 5 статті 15 цього Закону.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Cмерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22).

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеною Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи, як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження, зверталися за отриманням спадщини та що саме вони успадкували згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48 гс 20).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець не здійснив усіх передбачених законом дій, передчасно вирішив питання про закінчення виконавчого провадження, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню, а виконавче провадження поновленню.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності підстав для зупинення провадження, оскільки звернень до державного виконавця з заявами про заміну сторони правонаступником не було, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 25 березня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина