КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/235/24
УХВАЛА

18.03.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат по цивільній справі №947/30436/22 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист авторського права шляхом визнання дій неправомірними та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебувала цивільна справа №947/30436/22 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист авторського права шляхом визнання дій неправомірними та стягнення грошової компенсації.

За наслідком розгляду вказаної справи, 27.02.2024 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист авторського права шляхом визнання дій неправомірними та стягнення грошової компенсації, відмовлено. У вказаному рішенні суду, суд дійшов до висновку, що приймаючи відмову у задоволенні позову, судові витрати понесені ОСОБА_3 у відповідності до положень статті 141 ЦПК України, відшкодуванню відповідачем не підлягають та покладаються на позивача.

04.03.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл понесених відповідачем судових витрат у загальному розмірі 33110,40 грн., що складаються з витрат на сплату судового збору в загальному розмірі 16110,40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 31500,00 грн.

Вказану заяву передано головуючому по справі судді Калініченко Л.В.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За наслідком викладеного, враховуючи, що під час ухвалення судового рішення за наслідком розгляду цивільної справи №947/30436/22, судом не було вирішення питання з розподілу судових витрат понесених стороною відповідача під час розгляду справи, а відповідні докази відповідачем надано у встановлені процесуальним законодавством строки, суд вважає наявними підстави для розгляду відповідної заяви, за наслідком чого ухвалою суду від 08.03.2024 року вказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.03.2024 року о 11 год. 30 хв. з повідомленням сторін по справі.

До судового засідання призначеного на 18.03.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, 18.03.2024 року до суду в електронній формі через підсистему Електронний суд від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Валах В.В. надійшла заява про відмову від стягнення з позивача понесених судових витрат.

Відповідності до ч.4 статті 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи викладене, враховуючи строки розгляду справи, а також, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, судом було ухвалено провести розгляд заяви ОСОБА_1 в судовому засіданні призначеному 18.03.2024 року за відсутності учасників справи.

Дослідивши та вивчивши подану до суду заяву та додані до неї докази, оглянувши матеріали цивільної справи №947/30436/22, суд дійшов до наступного.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що суд може ухвалити додаткове рішення суду у разі не вирішення питання про судові витрати, розподіл яких входить до питань, які підлягають вирішенню під час ухвалення судового рішення за наслідком розгляду справи.

В свою чергу, відповідно до положень частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, судом враховується, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Приймаючи вищевикладені положення процесуального законодавства, суд зазначає наступне.

Як вже судом встановлено, в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебувала цивільна справа №947/30436/22 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист авторського права шляхом визнання дій неправомірними та стягнення грошової компенсації.

За наслідком розгляду вказаної справи, 27.02.2024 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 були понесені витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1610,40 грн.

Також, відповідачкою заявлено, що нею понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33 110,40 грн.

Поряд з цим, як вбачається з поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Валах В.В. заяви від 18.03.2024 року за вх. №17646, сторона відповідача відмовляється від вимог про покладення понесених ОСОБА_1 під час розгляду даної цивільної справи витрат на сторону позивача.

Враховуючи викладене, приймаючи, що судом здійснюється розгляд справи в межах заявлених вимог, а у сторони відповідача відсутнє волевиявлення щодо покладення понесених нею витрат на сторону позивача, суд вважає відсутніми підстави для покладення цих витрат на сторону позивача, за наслідком чого у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду слід відмовити.

Частиною 5 статті 270 ЦПК України встановлено, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Постановляючи дану ухвалу суду, судом враховується, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При вищевикладених обставинах та керуючись ст. 2, 13, 133, 134, 141, 142, 258-261, 263, 270, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат по цивільній справі №947/30436/22 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист авторського права шляхом визнання дій неправомірними та стягнення грошової компенсації відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.