УХВАЛА

22 березня 2024 року

місто Київ/

справа № 753/10288/22

провадження № 61-2948ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гурез Іванни Олександрівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 10 травня

2018 року № 435/К та визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 10 травня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. та зареєстрований в реєстрі за № 575.

Вказувала, що 05 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») укладено кредитний договір № 2632/0808/45-025 на суму 228 700,00 дол. США для реалізації намірів подружжя Сапіг на придбання власного житла для родини, а саме квартири

АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором подружжя передало придбану квартиру в іпотеку.

25 травня 2012 року ВАТ «Сведбанк» було відступлено право вимоги за усіма зобов`язаннями, пов`язаними з кредитним договором та його забезпеченнями, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»).

10 травня 2018 року на підставі протоколу електронних торгів від 20 квітня 2018 року № UA-EA-2018-02-28-000349-а між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав за № 435/К.

У той же день між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором.

Про наявність вказаних договорів їй стало відомо лише у вересні 2020 року після направлення відповідачем ОСОБА_2 на адресу третьої особи вимоги про сплату боргу.

Вважала, що договори суперечать положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України.

31 травня 2023 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва відмовлено в задоволенні позову.

23 січня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року залишено без змін.

28 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гурез І. О. через систему «Електронний Суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року, в якій просить їх скасувати.

06 березня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для надання доказів на підтвердження надсилання заявницею іншим учасникам справи касаційної скарги разом з доданими до неї документами.

13 березня 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання заявницею вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16,

від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11, від 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц,

від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі 48/340, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц,

від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18, від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19, від 16 червня

2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі

№ 469/1044/17, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18,

від 22 вересня 2020 року у справі № 127/18934/18, від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17, від 10 листопада 2020 року у справі 638/22396/14-ц,

від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 26 січня 2021 року у справі

№ 522/1528/15-ц, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18,

від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18,

від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20, від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20, від 31 серпня 2021 року у справі № 903, 1030/19, від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, від 16 вересня 2021 року у справі

№ 910/2861/18, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18,

від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19,

від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20, від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/17, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, від 21 вересня 2022 року у справі

№ 908/976/19, від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц,

від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17,

від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/6659/17, від 03 квітня 2019 року у справі № 591/4552/17, від 04 вересня 2019 року у справі № 906/1174/18, від 06 жовтня 2021 року у справі № 754/11112/19, у постановах Верховного Суду України

від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 910/8670/15-г, , що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гурез І. О.та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гурез Іванни Олександрівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року.

Витребувати із Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу № 753/10288/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк