Справа № 946/5692/23
Провадження № 2/946/932/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

представника позивача Красільнікової М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 з грудня 1994 року та по час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю як онук та бабка; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №541/02-14 від 17 липня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що встановлюють факт родинних відносин.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_2 з грудня 1994 року та по час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю як онук та бабка. В її будинку за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не мешкав, оскільки він не придатний для проживання, тому ОСОБА_1 забрав ОСОБА_2 до себе. Вони жили однією сім`єю, разом вели господарство, ОСОБА_1 , доглядав за ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 належить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24 серпня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району, що також підтверджено довідкою №692, виданою 02 жовтня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ»;

- право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061085, виданого 10 вересня 1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за №690, що також підтверджено довідкою №01/01-33/2941/3193 від 22 вересня 2023 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07 квітня 2000 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається вищезазначеного майна.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73225418 від 17 липня 2023 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня.

Згідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, до спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 застосовуються положення Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_2 , немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_2 являється ОСОБА_1 , який проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК 2947-14 про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 мешкав за однією адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, тобто відносини які склались між ними були сімейними, він проживав зі спадкодавцем з грудня 1994 року до моменту її смерті, отже вона має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, що підтверджено показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №541/02-14 від 17 липня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що встановлюють факт родинних відносин.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) до Саф?янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (68671, Одеська область, Ізмаїльський р-н, с. Саф?яни, вул. Грушевського, 85, ), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 з грудня 1994 року та по час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю як онук та бабка.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061085, виданий 10 вересня 1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за №690).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 06 березня 2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар