Провадження № 2/638/634/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Кордіварової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в режимі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця», треті особи: Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК", Публічне акціонерне товариство "Банк Восток", ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень, до Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця», треті особи: Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК", Публічне акціонерне товариство "Банк Восток", ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що нерухоме майно, що витребовується з чужого незаконного володіння: - приміщення 5а, ба в літ. «А-14» площею 44,2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; та приміщення 1а, 2а, 3а, 4а в літ. «А-14» плошею 72,1 кв.м. , реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 101, що всі розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачкою 19.11.2007 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО зареєстрований в реєстрі за №5142. Третя особа 1 на боці Відповідача, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулась до Позивачки з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, на належний Позивачці Об?єкт нерухомого майна №101, його передачі у власність ПАТ «Дельта Банк». Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова 09.02.2016 року по справі №638/12876/15-ц (ЄДРСР 55851122) було задоволено вимоги та визнано право власності за ПАТ «Дельта Банк» на Об?єкт нерухомого №101 (нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ), які раніше належали Позивачці. Таким чином, на думку позивача спірне нерухоме майно вибуло з її володіння поза її волі за судовим рішенням. Позивачка не погодилася із заочним рішенням Дзержинського районного суду Харкова від 09.02.2016 року по справі №638/12876/15-ц (ЄДРСР 55851122) та 18.04.2018 року подала до суду заяву про перегляд заочного рішення. Після отримання заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.02.2016 року по справі № 638/12876/15-ц, Третя особа 1 продала об?єкт нерухомого майна №101 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.07.2018 року, посвідченого Антиповою I. В., приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №679. Дзержинський районний суд міста Харкова задовольнив заяву ОСОБА_1 та своєю ухвалою від 30.07.2018 року по справі №638/12876/15-ц скасував заочне рішення від 09.02.2016 року. Згідно ст.353 ЦПК України зазначена ухвала не підлягає оскарженню, є остаточною, про що зазначено в тексті самої ухвали суду. Таким чином, правова підстава для позбавлення позивача права власності на об?єкт нерухомого майна №101, здійснив реєстраційний поділ цього об?єкту, нежитлових приміщень 1-го поверху 1-1-;-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на дві реєстраційні частини без зміни їх поштової адреси: - приміщення 5а, 6а в літ. «А-14» площею 44,2 кв. м., реєстраційний номер об?єкту 101 - приміщення 1а, 2а, 3а, 4а в літ. «А-14» площею 27,9 кв.м. , реєстраційний номер 101. На підставі вищевикладеного, враховуючи той факт, що рішення суду на підставі якого було відчужено предмет спору, що знаходився у власності позивача було скасовано, позивач звернулась із позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.11.2022 року було задоволено клопотання позивача, замінено відповідача ОСОБА_2 на Харківську міську фінансово-кредитну спілку «Криниця», а ОСОБА_2 залучено в якості третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 02.12.2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у справі.

03.03.2023 року від представника відповідача Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній категорично заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що хоча ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.07.2018 року заочне рішення суду від 09.02.2016 року було скасовано, однак за результатами розгляду справи після цього судом було ухвалено рішення 20.11.2018 року про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк». Крім цього, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 року залишено в силі постановою Харківського апеляційного суду від 29.05.2019 року. А тому правова підстава для відчуження спірного нерухомого майна була, в результаті чого позов не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 07.09.2023 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, в матеріалах справи міститься заява, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позов підтримали та просили про його задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши надані сторонами докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 року позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором № 2001/1107/74-001 від 19.11.2007 року у розмірі 2 887 579,58 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення, 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, шляхом визнання за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () право власності на нежитлові приміщення, 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.07.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.02.2016 року по справі №638/12876/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.02.2016 року по справі №638/12876/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач просить витребувати із незаконного володіння відповідача квартиру та посилається на ст.387 ЦК України та ст.388 ЦК України, так як майно позивача вибуло поза його волею, а тому належить витребувати із незаконного володіння відповідача.

За результатами розгляду, ухвалено рішення від 20.11.2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості за кредитним договором №2001/1107/74-001 від 19.11.2007 в розмірі 2887579 (два мільйони вісімсот вісімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 58 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом 2412685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками 339634,44 грн.; пеня 127216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 3023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 5020,65 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», загальною площею 72,1 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено спосіб реалізації іпотечного майна шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» права продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також наданням Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за початковою ціною реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна. Визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» () право на управління нежитловими приміщеннями 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 року залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28.05.2019 року.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

В свою чергу, статтями 12 і 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст.ст. 76 - 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

2. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

3. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Судом встановлено, що відчуження спірного нерухового майна відбулось на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а тому на момент його продажу існувала правова підстава для його передачі ОСОБА_2 , який після його поділу передав у власність Харківській міській фінансово-кредитній спілці «Криниця» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алексєєвою Л.В., зареєстрованого за №1124.

Отже, з цих підстав суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги позивача.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову в повному обсязі судові витрати позивача не підлягають до стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 387, 388 ЦК України, ст.ст. 15, 16, 76-80, 263-265 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця», треті особи: Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК", Публічне акціонерне товариство "Банк Восток", ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 25.03.2024 року.

Головуючий суддя: