Провадження №: 2/755/1499/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошель Ірина Анатоліївна, про визнання недійсним договору позики, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

14 жовтня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 з вимогами: «Звернути стягнення на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визнання права власності за ОСОБА_5 на 7/12 частин квартири АДРЕСА_1 ».

07 грудня 2022 року суддею Солом`янського районного суду міста Києва Козленко Г.О. постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на спадкове майно, на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

20 квітня 2023 року на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено склад суду для розгляду цивільної справи - головуючий у справі суддя Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

24 квітня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на спадкове майно, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання, дата слухання справи - 06 червня 2023 року 11.00 година.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. (ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України)

Коло питань, які вирішуються на підготовчому засіданні визначено положеннями ст. 197 ЦПК України.

Відповідно до змісту положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

22 травня 2023 року (вх.№24289) представником відповідача - адвокатом Алдановим Ю.В. подано до суду зустрічний позов від імені ОСОБА_1 , який пред`явлено до ОСОБА_2 , з вимогами: «Визнати недійсним Договір позики від 08 вересня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошель Іриною Анатоліївною (реєстр №2236, номер нотаріального бланку НРМ 355964)».

24 квітня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошель Ірина Анатоліївна, про визнання недійсним договору позики.

21грудня 2023 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана представником Алдановим Юрієм Валентиновичем .

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

06 березня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про заміну відповідача - ОСОБА_1 на належного відповідача - Київську міську раду в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на спадкове майно.

Представник відповідача - ОСОБА_1 - адвокат Алданов Ю.В. в підготовчому судовому засіданні просив прийняття зустрічний позов та об`єднати його в одне провадження з первісним позов, враховуючи позицію апеляційного суду , яка висловлена в постанові суду від 21 грудня 2023 року.

Представник позивача - адвоката Басараб Н.В. в підготовчому судовому засіданні висловила свою позицію щодо підстав для відмови для прийнятті зустрічного позову, враховуючи вирішення судом питання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_1 на належного відповідача - Київську міську раду.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, вивчивши матеріали зустрічного позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. ( п.3 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. (ч. 1-3 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України)

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Порядок прийняття зустрічного позову визначений у статі 193 Цивільного процесуального кодексу України, та передбачає, що підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду є взаємопов`язаність, доцільність розгляду в одному провадженні, а також, можливість виключення повністю або частково задоволення первісного позову, у разі задоволення зустрічного позову.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити дійсні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Виходячи зі змісту ст. 193 ЦПК України, законодавством не передбачено прийняття зустрічного позову в частині заявлених вимог. Наслідком прийняття зустрічного позову є його об`єднання в одне провадження з первісним позовом.

У постанові від 27 січня 2021 року у справі № 908/1688/20Верховний Суд зазначив, що: «Зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

а) обидва позови взаємно пов`язані і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися; відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін;

в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом».

У постанові від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила про таке:« Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У пунктах 43, 44 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Аналіз наведених правових висновків Верховного Суду, свідчить, що право відповідача на подання зустрічного позову не є абсолютним правом сторони у справі, взаємопов`язаність позовних вимог первісного та зустрічного позову не може бути достатньою підставою для спільного їх розгляду, оскільки суд має встановити доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів в одному провадженні.

Виходячи з предмету зустрічного позову, ОСОБА_1 пред`являє позов до ОСОБА_2 , з вимогами: «Визнати недійсним Договір позики від 08 вересня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошель Іриною Анатоліївною (реєстр №2236, номер нотаріального бланку НРМ 355964)».

Разом з тим, після скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду про відмову у прийнятті зустрічного позову, за клопотанням позивача, здійсненна заміна неналежного відповідача - ОСОБА_1 на належного відповідача - Київську міську раду, у такий спосіб відповідач по первісному позову ОСОБА_1 втратила процесуальний статус відповідача у цивільній справі, тому відсутні підстави для вирішення питання про прийняття зустрічного позову в розумінні положень статі 193 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки правом на звернення до суду із зустрічним позовом наділений відповідач у цивільній справі? на час вирішення питання про прийняття зустрічного позову відповідач ОСОБА_1 втратила процесуальний статус сторони цивільного процесу, внаслідок вчинення судом процесуальної дії - заміни відповідача, однак ця обставина не є обмеженням в праві ОСОБА_1 на судовий захист та її звернення до суду з окремим позовом з аналогічними вимогами в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статями 188, 193, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошель Ірина Анатоліївна, про визнання недійсним договору позики.

Ухвала оскарження окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я