Справа № 510/512/22
Провадження № 2/510/221/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 р.

Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря - Березенко С.П.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, де позивач просить зменшити розмір аліментів, визначених постановою Одеського апеляційного суду від 24.03.2022 року на утримання неповнолітніх дітей з 5000 грн. на 2500 грн., на кожну дитину, щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 24.03.2022 року з позивача було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 червня 2020 року і досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 червня 2020 року і досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач зазначив, що на теперішній час його матеріальний стан значно погіршився. Оскільки, 21.10.2020 року він уклав шлюб із ОСОБА_5 , яка із своїм неповнолітнім сином проживає разом із ним. На теперішній час дружина втратила роботу та фактично перебуває на його утриманні. Позивач, як фізична особа-підприємець внаслідок погіршення економічної ситуації має мінімальний дохід, який не дозволяє в достатній мірі сплачувати аліменти на утримання дітей в фіксованій твердій сумі 5000 грн. на кожну дитину. Окрім того, його батько ОСОБА_6 внаслідок порушення функції свого організму, також потребує допомоги. Додав, що основною причиною стягнення з нього такої суми було те, що він колись працював за контрактом в морський галузі. Однак, більше двох років він вже не працює там. Тому матеріального доходу від цього не має. Тому, позивач просив стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник позивача направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.11.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.12.2022 р. задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції.

Ухвалою суду від 21.02.2023 р. задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та закрито підготовче провадження у справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

Від представника відповідача ОСОБА_7 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що позивачем не доведено наявності підстав для зменшення розміру заборгованості зі сплати аліментів, не доведено погіршення його матеріального стану з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, - фактично матеріальний стан позивача не змінився. Тому, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, від представника відповідача ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах поданих нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і є батьками ОСОБА_3 , 2010 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н.

24.03.2022р. Одеським апеляційним судом було винесено постанову по справі № 510/1019/20, якою змінено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 04.05.2017 року по справі № 510/1718/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_8 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 28 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, сина ОСОБА_9 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 02 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 червня 2020 року і досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 червня 2020 року і досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на погіршення матеріального становища, у зв`язку з тим, що він не має постійного доходу та зміну сімейного становища.

Згідно даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.10.2020, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 . Згідно довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради від 11.04.2022р. № 0614, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Також, позивач надав висновок № 1/177 від 12.04.2022 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_6 .

Позивач зазначив, що його дружина ОСОБА_5 втратила роботу та фактично перебуває на його утриманні, однак належних доказів непрацездатності дружини, доказів її перебування на обліку в центрі зайнятості та неможливості працевлаштування за станом здоров`я, а також доказів того, що ОСОБА_5 працювала, отримувала дохід та була звільнена, до суду не надано.

Щодо доводів позивача про перебування на його утриманні батька - ОСОБА_6 , суд зазначає, сам по собі висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, не підтверджує факт перебування батька саме на утриманні позивача. Жодних доказів надання позивачем матеріальної та іншої допомоги своєму батькові до суду також не надано, відсутні будь-які відомості про інших членів сім`ї ОСОБА_6 , вартість лікування, ліків, наявність медичних потреб, існування потреби батька в наданні йому матеріальної допомоги. Суд зазначає, що батько позивача, отримує пенсію, за віком ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). У висновку № 1/177, виданий відносно ОСОБА_6 , що він дійсний до 12.04.2023 р. Також в ньому вказано, що «рекомендовані соціальні послуги…», тобто він містить рекомендацій.

Крім того, в позові позивач зазначає, що основною причиною стягнення з нього такої суми було те, що він колись працював за контрактом в морський галузі. Однак, більше двох років він вже не працюю там. Тому матеріального доходу від цього не має.

Позивачем була надана довідка про отримання доходів, згідно поданої податкової звітності фізичної особи підприємця за 2022р., де він отримав з січня 2022р. по березень включно 2022р. доходу у сумі 18100 грн.

Так, при перегляді рішення Ренійського районного суду від 04.05.2017 року по справі №510/1718/16, Одеський апеляційний суд у своїй постанові по справі №510/1019/20 від 24.03.2022р. дійшов висновку про недобросовісність ОСОБА_1 при здійсненні своїх процесуальних та батьківських прав й ухилення від утримання дітей у розмірі, що відповідає їх інтересам, оскільки ним не надано розрахунок свого дійсного щорічного доходу та не надано належних та достовірних доказів того, що у нього немає можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Так, при винесенні рішення суд, погоджується із думкою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, та вважає, що позивач продовжує суто формально перебувати на податковому обліку як ФОП, приховуючи від суду свої дійсні доходи, умисно не виконує постанову Одеського апеляційного суду від 24.03.2022 р., вводить суд в оману щодо його фактичного матеріального становища з метою ухилення від свої батьківських обов`язків щодо дітей.

Слід також зазначити, що прожитковий мінімум на дитину певного віку, кожні три місяці змінюються, в бік збільшення. Прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з 01 січня 2024 року становитиме: загальний показник - 2920 грн., діти від 6 до 18 років - 3196 грн.

Суд також зазначає, що позивач сама утримує двох дітей. А в сім`ї відповідача, по-перше: одна дитина, по-друге: відповідач отримує дохід, по-трете: його дружина може працевлаштуватися, вчетверте: батько відповідача отримує пенсію.

Відповідно до п.6 ст. 3 ЦК України, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи надані докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач є особою працездатного віку, не є інвалідом, належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, а також те, що зміна сімейного стану вплинула значним чином на його матеріальне становище, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано, суд вважає, що в даному випадку не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183,184 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков