Справа № 496/283/23
Провадження № 2-др/496/7/23
22 березня 2024 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря Касьяненко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області заяву представника позивача адвоката Боднар М.О. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», третя особа на стороні позивачки, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про розірвання договору суборенди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором суборенди, -
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08.08.2023 року, позовні вимоги позивача було задоволено.

14.08.2023 року до суду від представника позивача адвоката Бондар М.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні суду розглядалась позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про розірвання договору суборенди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором суборенди. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належить витрати на професійну правничу допомогу. Рішенням суду від 08.08.2023 року позовну заяву задоволено. Позивачем було укладено договір №239/23-12-2022/10 від 23.12.2022 року про надання правової допомог з адвокатом Боднар М.О., за отримання вказаної правової допомоги сплачено адвокату 30000,00 грн., як це передбачено договором. У зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву відповідно до якої просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі позивача та її представника, задовольнити заяву.

Відповідач до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмові пояснення щодо ухвалення додаткового рішення, відповідно до яких відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3028,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, що стосуються відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08.08.2023 року, позовні вимоги позивача було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.01.2024 року, рішення суду від 08.08.2023 року в частині розірвання договору суборенди скасовано, ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Колос», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про розірвання договору суборенди земельної ділянки відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Представником позивача надано суду договір про надання правової допомоги №239/23-12-2022/10 від 23.12.2022 року укладений між адвокатом Боднар М.О. та ОСОБА_1 , акт про прийняття - передачі наданих послуг від 10.08.2023 року, квитанцію від 10.08.2023 року щодо сплати коштів на суму 30000,00 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Так, судом встановлено, що згідно Договору про надання правової допомоги №239/23-12-2022/10 від 23.12.2022 року, сторони досягли згоди, щодо порядку оплати послуг адвоката наданих у зв`язку з виконанням цього договору.

Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ, ухваленому в справі «Бєлоусов проти України», констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 зазначив, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспіввісними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на письмові заперечення відповідача щодо розміру понесених позивачем судових витрат, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (складання та оформлення позову та пояснень, участі в судових засіданнях), відповідно до акту виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання пояснень та участі в судових засіданнях та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

З урахуванням викладеного, суд частково задовольняє вимогу представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, саме у розмірі 15000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 270, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката Боднар М.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», місцезнаходження: Одеська область, Одеський район, с. Градениці, вул. Леніна, буд. 87, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв