Справа № 209/4818/23
Провадження № 2/209/142/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Рябухи Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 05.10.2023 по зазначеній цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою сторонам наданий строк на подання заяв по суті справи.

Копія зазначеної ухвали була направлена сторонам для відома. Відповідачу разом із даною ухвалою також було надіслано позовну заяву з додатками.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» разом з поданням позову надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

14.11.2023 через канцелярію суду від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» -Савіхіної А.М., на адресу суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій вона просить суд: стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.07.2019 у розмірі 52000 грн. станом на 17.07.2023, а також судовий збір у розмірі 2684 грн.

12.12.2023 через канцелярію суду відповідач подав відповідь на відзив, а також клопотання про витребування доказів.

26.12.2023 через канцелярію суду від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» -Меркалової В.В. надійшла відповідь на відзив.

07.03.2024 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи після проведення судової почеркознавчої експертизи, клопотання про витребування доказів та клопотання про відкладення розгляд справи для надання можливості врегулювання спірної ситуації у позасудовий спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про витребування доказів, суд виходить з наступного.

12.12.2023 відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд: витребувати від Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», що розташоване за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, для огляду та призначення і проведення судової експертизи оригінали, а саме: Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17 липня 2019 року, від 02 липня 2020 року; Заявку на суму ліміту; Заявку на актуалізацію даних щодо преміальної карти; Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку з моїм підписом; Паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Дослідивши клопотання відповідача про витребування доказів та додані до нього матеріали суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до ч.3 ст.117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання заяви чи клопотання про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про витребування доказів, яке за своїм змістом є по суті заявою про забезпечення доказів, не підлягає задоволенню, оскільки за подання даного клопотання відповідачем не було сплачено судовий збір.

Оглянувши матеріали справи, вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, а також клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи після проведення судової почеркознавчої експертизи, суд виходить з наступного.

Дослідивши клопотання та матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1, 4, 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) наголосив на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

До подібних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15, провадження № 61-10125 св 21.

Аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, враховуючи характер спірних правовідносин, предмет спору та обраний позивачем спосіб судового захисту, суд вважає, що в даному випадку відповідачем не надано достатнього обґрунтування щодо необхідності призначення у даній справі експертизи, а тому таке його клопотання не підлягає задоволенню.

Оглянувши матеріали справи, вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляд справи для надання можливості врегулювання спірної ситуації у позасудовий спосіб, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку.

Згідно ч. 9 ст. 223 ЦПК України про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, та дотримання реалізації права сторін на участь в судовому розгляді, подання заяв по суті справи, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання, про що повідомити учасників справи.

Керуючись ст. ст. 223, 240, 259-261, 275, 279, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

У задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, а також клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи після проведення судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відкласти на 10 квітня 2024 року на 10 год. 30 хв.

Повідомити осіб, що беруть участь у справі про дату та час розгляду справи, та направити копію ухвали сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Суддя Т.О. Решетник