Справа № 454/3920/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом і заявою про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 33 693,63грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним.

14.04.2021р. в с. Добрячин Червоноградського району Львівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 , який керував автомобілем "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 .

На місці ДТП сторонами було складено повідомлення про ДТП (Європртокол), згідно якого ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні пригоди.

Відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність транспортного засобу у АТ "СГ "ТАС".

У зв`язку з невиплатою страхового відшкодування позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування страхового відшкодування.

В ході розгляду зазначеної цивільної справи АТ "СГ "ТАС" виплатив 34121,76грн.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11.10.2022р. частково задоволено позов та стягнуто ще 1429,90грн. страхового відшкодування.

Загалом позивачу відшкодовано 35 551,66грн.

Згідно звіту №001 ТзОВ "Західний регіональний консалтинговий центр" від 18.05.2021р. про визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 88 273грн.

Тому різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 52 685,34грн.

30.01.2023р. відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої заперечення мотивує наступним.

Його автомобіль "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований ПАТ "СГ "ТАС", тому страхова компанія виплатила позивачу за заподіяну діями відповідача матеріальну шкоду на відновлювальні роботи його автомобіля в сумі 34 121,76, які були оцінені оцінювачами.

Крім цього, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11.10.2022р. ПАТ "СГ "ТАС" було виплачено ОСОБА_1 1429,90грн. як різницю між завданою матеріальною шкодою.

Також, вказує, що при ДТП, яке трапилось 14.04.2021р. в транспортному засобі позивача було пошкоджено лише бампер та задня кришка багажника.

Ухвалою від 03.02.2023р. провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням авто-товарознавчої експертизи.

Згодом, ухвалою було поновлено провадження у справі.

28.11.2023р. позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, оскільки згідно висновку експертизи від 08.09.2023р. вартість відновлювального ремонту автомобіля "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 становить 69 245,29грн.

Отже, різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням становить 33 693,63грн.

Представник позивача адвокат Огорілко Ю.В. подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву в якій вказує, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні о

бов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України).

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).

За приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області стягнуто з ПАТ "Страхова група "ТАС" в користь ОСОБА_1 1429,90грн. страхового відшкодування та судові витрати.

Цим рішенням встановлено, що 14.04.2021р. о 14.30год. в с. Добрячин Червоноградського району Львівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 , який керував автомобілем "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 .

Також, судом встановлено та визнається сторонами, що ПАТ "Страхова група "ТАС" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у сумі 34 121,76грн.

Отже, ПАТ "Страхова група "ТАС" виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування на загальну суму 35 551,66грн.

У звіті ТзОВ Західний регіональний консалтинг центр" №001 від 14.04.2021р встановлено вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику колісного транспортного засобу "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 на дату оцінки становить 47 523грн., та вартість відновлювального ремонту з ПДВ - 88 273грн.

Крім цього, за клопотанням відповідача ОСОБА_2 у справі було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу та згідно висновку експерта №626-Е від 08.09.2023р. встановлено вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 пошкодженого у ДТП 14.04.2021р., враховуючи пошкодження, які можливо було встановити, в цінах на момент ДТП 14.04.2021р. з врахуванням ПДВ становила 39 557,58грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 пошкодженого у ДТП 14.04.2021р., враховуючи пошкодження, які можливо було встановити, в цінах на момент ДТП 14.04.2021р. з врахуванням ПДВ становила 69 245,29грн.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Таким чином, стаття 1166 ЦК України визначає, що за зобов`язанням, яке виникає внаслідок заподіяння шкоди, діє презумпція вини завдавача шкоди, тобто на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодовувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Пунктом 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За приписами ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 червня 2018 року в справі № 908/1108/17 вказано, що «при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.».

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Твердження відповідача про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру майнової шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, суд вважає необґрунтованими, оскільки, з урахуванням презумпції вини завдавача шкоди, застосовуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений у ст. 13 ЦПК України, враховуючи, що саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються її заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість, ОСОБА_2 не надав суду жодного належного та допустимого доказу на спростування заявленого позивачем розміру майнової шкоди, завданої власнику автомобіля "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 .

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять альтернативного висновку експертизи щодо розміру шкоди, заподіяної позивачу, інших доказів, які б ставили під сумнів проведені у справі експертні дослідження, а відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не надав суду доказів на спростування звіту про визначення матеріального збитку. За його клопотанням судом призначалась судова товарознавча експертиза, висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №626-Е від 08.09.2023р. визначено вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Renault Laguna" на момент ДТП 14.04.2021р., який становив 39 557,58грн. та вартість відновлювального ремонту, яка становила 69 245,29грн.

Разом з цим, висновок транспортно-товарознавчої експертизи №626-Е від 08.09.2023р. є належним та допустимим доказом, оскільки експертиза яка проведена без огляду КТЗ, на підставі матеріалів справи, за приписами Методики проведення судової експертизи за наявними даними, необхідними для оцінки, є нормативно допустимим.

Таким чином, на підставі викладеного вище та встановлених у справі обставин, враховуючи необхідність відшкодування потерпілому шкоди, завданої його майну, доведеність вини відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якого автомобілю "Renault Laguna" д.н.з. НОМЕР_2 , завдано технічні ушкодження, а відтак власнику цього автомобіля ОСОБА_1 майнову шкоду, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням в розмірі 33 693,63грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №915/237/18 від 01 серпня 2019 року).

Враховуючи, час, який адвокат Огорілко Ю.В. витратив на підготовку матеріалів та позовної заяви; тривалість розгляду і складність справи суд дійшов до висновку про задоволення витрат на правову допомогу у розмірі 5000грн.

Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Зменшені позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 33 693 (тридцять три тисячі шістсот дев`яносто три) грн. 63коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві)грн. 40коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: М. Я. Адамович