ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2349/24 Справа № 205/3555/23 Суддя у 1-й інстанції - Федотова В. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпровські енергетичні послуги до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Акціонерне товариства ДТЕК Дніпровські електромережі, про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпровські енергетичні послуги (далі ТОВ Дніпровські енергетичні послуги) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі"), про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 06 грудня 2019 року між ними та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір). Відповідно до умов договору ОСОБА_1 приєдналася до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на сайті постачальника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» для малих не побутових споживачів, за особовим рахунком № НОМЕР_1 . У лютому 2022 року ОСОБА_1 здійснила споживання електричної енергії на загальну суму 21370,30 грн., але всупереч умовам Договору допустила порушення з оплати використаної електричної енергії, сплативши лише 6309,47 грн. Залишок боргу за лютий 2022 року складає 15060,83 грн. Оплата здійснювалась відповідачкою за тарифом, встановленим для юридичних осіб. У березні 2022 року ОСОБА_1 здійснила споживання електричної енергії на загальну суму 6785,86 грн., але всупереч умовам Договору допустила порушення з оплати використаної електричної енергії, оплати не здійснила. Залишок боргу за березень 2022 року складає 6785,86 грн. У квітні 2022 року ОСОБА_1 здійснила споживання електричної енергії на загальну суму 3475,81 грн., але всупереч умовам Договору допустила порушення з оплати використаної електричної енергії, оплату не здійснила. Залишок боргу за квітень 2022 року складає 3475,81 грн. Відповідачу не було нараховано 3% річних, інфляційні втрати та пеню, оскільки з 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан. У липні 2022 року на адресу відповідачки з метою досудового врегулювання спору була направлена вимога про сплату заборгованості, але сума боргу на даний час не сплачена, томи просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за спожиту електроенергію, яка виникла за період з 01 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року у розмірі 25322, 50 грн., та судовий збір.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року позов ТОВ Дніпровські енергетичні послуги задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» заборгованість за спожиту електроенергію, яка виникла за період з 01 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року у розмірі 25322,50 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» судовий збір у розмірі 2684грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки приміщення на час укладання нею договору було нежитлове, вона змушена була укласти договір із постачальником електроенергії по тарифам для нежитлового приміщення. В подальшому Рішенням ВК ДМР про зміну правового режиму нежитлових приміщень у житлових будинках №294 від 23 березня 2021 року змінено правовий режим зазначеного приміщення з нежитлового на житлове приміщення, тобто наразі приміщення є житловим. З 20 серпня 2021 року по 30 серпня 2021 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: гостра розповсюджена кропив`янка, а тому, через незадовільний стан здоров`я, тимчасово не займалася питанням переукладення договору щодо тарифів постачання електроенергії. Вона неодноразово зверталась до позивача з проханням зробити перерахунок заборгованості.

07 лютого 2024 року ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надали відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказували, що будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачка до суду не надала.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 25322,50 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 06 грудня 2019 року між ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та відповідачкою ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг для малих не побутових споживачів, відповідно до умов якої ОСОБА_1 приєдналася до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на сайті постачальника та на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» для малих не побутових споживачів.

У зазначеній заяві у пункті 4 адреса об`єкта, ЕІС-код точки комерційного обліку зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

Із відповіді № 24780 від 10 квітня 2023 року з Єдиного демографічного реєстру вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем надано копії рахунків на оплату послуг за користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_2 , бл. 8, прим. 1А, від 28 лютого 2022 року, 31 березня 2022 року, 30 квітня 2022 року

Відповідно до вказаних рахунків у лютому 2022 року ОСОБА_1 здійснила споживання електричної енергії на загальну суму 21370,30 грн., сплативши лише 6309,47 грн. Залишок боргу за лютий 2022 року складає 15060,83 грн. У березні 2022 року ОСОБА_1 здійснила споживання електричної енергії на загальну суму 6785,86 грн. У квітні 2022 року ОСОБА_1 здійснила споживання електричної енергії на загальну суму 3475,81 грн.

Відповідно до наданої позивачем довідки про обсяги споживання електричної енергії фізична особа ОСОБА_1 , обсяг спожитої енергії з лютого 2022 року по квітень 2022 року становить 6140 кВт*г .

25 січня 2022 року рішенням ВК ДМР № 123 про надання квартири АДРЕСА_3 , відповідачу ОСОБА_1 було надано зазначене житлове приміщення, знято відповідача ОСОБА_1 з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у зв`язку із поліпшенням житлових умов та видано відповідний ордер.

14 липня 2022 року та 04 квітня 2023 року на адресу відповідачки ОСОБА_1 було надіслано вимоги про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію, однак, сума заборгованості не сплачена.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості. Також суд першої інстанції зазначив, що 16 вересня 2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за період з 01 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року у розмірі 25322,50 грн. Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року вказаний судовий наказ було скасовано. Матеріали справи містять копію письмового звернення відповідача ОСОБА_1 до позивача від 26 вересня 2022 року, у якому вона зазначила, що борг по нежитловому приміщенню буде сплачено згідно рішення суду від 16 вересня 2022 року, тобто відповідно до вищевказаного судового наказу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Так відповідно до п.п. 74, 84 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» ринок електричної енергії - система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно п. 93 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України;

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі по тексту - ПРРЕЕ) електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора.

Відповідно до п. 7ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п.п. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно визначень наведених у ч. 47 п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» непобутовим споживачем визнається - фізична особа-підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання, а побутовим споживачем вважається - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) (ч.62 п.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно визначень наведених у положеннях п.1.1.2. ПРРЕЕ, малий непобутовий споживач - суб`єкт малого підприємництва, електроустановки якого приєднані до системи розподілу електричної енергії номінальною напругою не більше 1 кВ, який купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Згідно з п. 4.1. ПРРЕЕ, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Відповідно до умов публічної комерційної пропозиції для малих непобутових споживачів «Універсальна» оплата за електричну енергію здійснюється споживачем у формі попередньої оплати остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку, на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка.

Відповідно до умов п. 4 Комерційної пропозиції до договору оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, і рахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачкою 06 грудня 2019 року було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг . Вона приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» для малих не побутових споживачів, вчинивши фактичне споживання електричної енергії та її часткову оплату. Відповідачці ї було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та надано відповідні послуги.

Виходячи з визначень наведених в п.47 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідачка на час укладання нею договору не була побутовим споживачем, так як була власницею саме нежитлового приміщення, тобто надана електроенергія використовувалася не для побутових потреб.

В свою чергу обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, але і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин.

На час виникнення договірних правовідносин, відповідачка була «малим не побутовим споживач» та приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Універсальна», і не відмовилася від постачання електричної енергії.

Доводи апеляційної скарги про те, що статус приміщення було змінено з нежитлового в житлове, за умови не переукладення нею договору, не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для скасування рішення та відмови у задоволенні позову.

Відповідачкою не було надано доказів неотримання послуг з постачання електричної енергії.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми відшкодування збитків.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинно бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.М. Пищида