Справа № 559/3359/23
Провадження № 2/0158/42/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2024 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Костюкевича О.К.
секретаря Хмілевської І.О.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності.
Позивач позовні вимоги мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 15.11.2014, який рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23.11.2022 було розірвано. Під час перебування у шлюбі ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2020. Дану квартиру було придбано за грошові кошти позивача, оскільки відповідач за час перебування у шлюбі не працювала, а він з 2012 року є кадровим військовим ЗСУ, брав участь у бойових завданнях АТО, однак квартиру було оформлено на відповідача. На даний час у спірній квартирі проживає відповідач з дітьми і іншим чоловіком. Після розірвання шлюбу згоди щодо поділу квартири вони не дійшли, тому він був змушений звернутись до суду з відповідним позовом.
На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на об`єкт спільної сумісної власності подружжя: на 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву не подавала.
Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Лавренчук О.В. в судове засідання 26.03.2024 не з`явився, подав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому засіданні, хоча дане судове засідання було погоджено з ним завчасно. Відзиву на позовну заяву також не подавав.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.
Заслухавши представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 15 листопада 2015 року (а.с. 17), а розірваний рішенням суду від 23.11.2022 (а.с. 18).
На підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2020 ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 20-24).
У статті 60 СК України зазначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Також вказано, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України).
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Згідно з частиною другою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
В ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.
Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Крім того, слід взяти до уваги, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідками, спричиненими цими порушеннями.
Враховуючи, що вказана квартира АДРЕСА_1 , придбана сторонами у період шлюбу, тому вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, отже за позивачем слід визнати право 1/2 частку у спільному майні подружжя квартири АДРЕСА_1 .
В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається за матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору (а.с. 8), враховуючи, що позов задоволено повністю, тому судовий збір слід стягнути із відповідача в дохід держави у мінімальному розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 15, 16, 181, 328, 331, 372 ЦК України, ст. 57, 60, 61, 63, 69-70 СК України, суд, -
у х в а л и в:
Визнати за ОСОБА_2 право власності на об`єкт спільної сумісної власності подружжя: на 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ВЧ НОМЕР_1 , п/і 35600. РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 09.07.2007.

Представник позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ВЧ НОМЕР_1 , п/і 35600. РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Ківерцівським РС УДМС України у Волинській області 20.12.1994.

Представник відповідача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 .

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст рішення складений 28.03.2024