ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11319/22

Провадження № 22-ц/4820/661/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2024 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, працевлаштований закордоном, отримує належний дохід. Вирішити питання щодо виконання аліментних зобов`язань батьком щодо дитини в безспірному порядку сторони не змогли, що стало підставою звернення до суду.

Із урахуванням викладеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходів) батька, але не менше розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31 січня 2024 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) батька, але не менше розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2022 року і до досягнення ним повноліття; в іншій частині позовних вимог відмовлено; рішення в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу допущено до негайного виконання; стягнуто з ОСОБА_2 807,25 грн. судового збору в дохід держави; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4532,88 грн. витрат на перекладача.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог саме в певному обсязі.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3334 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та неправильне застосування норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів, та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд безпідставно і невмотивовано встановив розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини усіх доходів (заробітку) відповідача. Зазначає, що позивач отримує заробітну плату в розмірі 6800 грн., в той час як середньомісячний чистий дохід відповідача, у міжнародній транспортній компанії PROFISPED ANDATRANS SP. Z O.O., протягом 2022 року становив 44001,31 грн. Проте, місцевий суд належним сином цього не врахував і в рішенні суду навіть не встановив дійсний розмір доходу платника аліментів, що має принципове значення для правильного вирішення спору. На думку апелянтки, відрахування аліментів у розмірі 1/4 доходів, що за чинними даними становитиме 11000 грн., не поставить відповідача у скрутне становище і забезпечить належне виконання батьком свого обов`язку із утримання дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не відповідають всім обставинам справи, а тому підстави для зміни оскаржуваного рішення відсутні. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 06.09.2005 та копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 02.12.2014.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2022 року, у справі №686/22825/21, шлюб між сторонами розірвано.

На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2023 року, справа № 686/11317/22, з відповідача на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки № Б-03-14570 від 03.06.2022, про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб разом з ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 .

Згідно довідки про доходи від 06.06.2022 року ОСОБА_1 працевлаштована у ТОВ «Галапрод», займає посаду продавець-консультант та загальна сума її доходів за період з 16.03.2022 по 31.05.2022 становить 17193,93 грн. (без урахування податку з доходів фізичних осіб).

Згідно відповіді Податкової служби в м.Пйотркув-Трибунальський від 19.04.2023 року, ОСОБА_5 у декларації про розмір отриманого доходу (понесеного збитку) за 2020-2021 роки, вказав дохід у розмірі: за 2020 рік 3234,10 злотих, за 2021 рік - 21748,77 злотих, розмір отриманого доходу за 2022 рік не зареєстровано, оскільки крайній термін подання декларацій 02.05.2023 року.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи із принципу розумності та справедливості, а також з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дітей, стан їх здоров`я, а також враховуючи, що на утриманні відповідача є ще неповнолітня донька ОСОБА_6 , 2008 року народження, на яку відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний розмір аліментів відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Доводи апелянта щодо того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в тому розмірі що нею запропонований не підтверджені належними та допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк