Провадження №2-ві/369/18/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Кубарській Ю.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Волчко А.Я. у цивільній справі № 369/14465/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки сім`єю без шлюбу, визнання договору недійсним та поділ спільного сумісного майна,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки сім`єю без шлюбу, визнання договору недійсним та поділ спільного сумісного майна.

Головуючим у даній справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

08.02.2024 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючого судді Волчка А.Я.

Заява обґрунтована тим, що у відповідача наявна підозра про причетність головуючого судді Волчка А.Я., до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яке пов`язане з розглядом позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . Дана підозра виникла, у зв`язку з тим, що представник позивача ОСОБА_4 раніше була працівником Києво-Святошинського районного суду Київської області та могла вплинути на дії працівників канцелярії під час автоматизованого розподілу судових справ між суддями, щодо позовної заяви ОСОБА_2 , оскільки останній зловживаючи своїми процесуальними правами подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області одночасно два однакових позови між тими самими сторонами, які були зареєстровані системою на різних суддів. У зв`язку з чим відповідачем було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, яка суддею Волчком А.Я. не була розглянута. Більше того, відповідач вважає, що головуючий суддя Волчко А.Я. що займає адміністративну посаду голови Києво-Святошинського районного суду Київської області сприятиме позивачу та його представнику у розгляді вищевказаної позовної заяви. Тому відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до слідчих органів ДБР та НАБУ. За таких обставин відповідач ОСОБА_1 просить задовольнити заяву про відвід.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 20.03.2024 року постановлено заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді визнати необґрунтованою.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки сім`єю без шлюбу, визнання договору недійсним та поділ спільного сумісного майна передати для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.03.2024 року зазначену заяву передано в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В.

Вивчивши подану заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Волчко А.Я., суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09.11.2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»).

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Враховуючи, заявлений відвід судді Волчку А.Я. відповідачем ОСОБА_1 , вважаю за необхідне задовольнити заявлений відвід судді задля усунення виникнення можливих сумнівів у стороннього спостерігача щодо його неупередженості під час розгляду вказаної цивільної справи.

Суд звертає увагу відповідача ОСОБА_1 , що її доводи викладені в заяві про відвід не є такими, що впливають на розгляд справи, проте, заявлений сам сумнів в неупередженості головуючого судді та відповідно сумнів щодо загалом існування та дію справедливого суду в Україні, суд вважає таким, що має бути почутим, а тому відповідно заява про відвід судді підлягає задоволеною, бо "правосуддя має не тільки чинитися, але й таке повинно бути видно, що воно чиниться справедливим та неупередженим судом".

Отже, з метою уникнення можливих сумнівів у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді при розгляді цієї справи, головуючого суддю Волчка А.Я. слід відвести від розгляду зазначеної вище справи.

На підставі ст. ст. 14, 33, 36, 40, 41 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відвести суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка Андрія Ярославовича від розгляду справи № 369/14465/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки сім`єю без шлюбу, визнання договору недійсним та поділ спільного сумісного майна.

Вказану справу передати для повторного розподілу між суддями Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Янченко