У х в а л а

11 березня 2024 року

м. Київ

Справа № 360/176/19

Провадження № 61-465ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Льовкін Максим Олегович (далі - адвокат),

на рішення Бородянського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до ОСОБА_3 (далі - представник), скаржника, ОСОБА_4 (далі - кінцевий набувач) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінчука Ігоря Анатолійовича (далі - нотаріус КМНО), приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Тарасенка Родіона Олександровича (далі - нотаріус ЧМНО) - про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та

в с т а н о в и в:

1. У січні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (далі - будинок), укладений 9 серпня 2016 року позивачкою, - від імені якої діяв представник на підставі довіреності, посвідченої віце-консулом Генерального консульства України в Мілані 12 липня 2016 року за № 2798н (далі - довіреність), - зі скаржником, посвідчений нотаріусом КМНО та зареєстрований у реєстрі за № 8554 (далі - договір купівлі-продажу будинку за реєстровим № 8554);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,127 га з кадастровим номером :02:003:0064 за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (далі - земельна ділянка), укладений 9 серпня 2016 року позивачкою, від імені якої на підставі довіреності діяв представник, зі скаржником, посвідчений приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований у реєстрі за № 8559 (далі - договір купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 8559);

- визнати недійсними укладені 2 вересня 2016 року договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладені скаржником (продавцем) із кінцевим набувачем (покупцем), посвідчені приватним нотаріусом ЧМНО та зареєстровані у реєстрі за № 1945 і № 1946 відповідно (далі - договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за реєстровими № 1945 і № 1946);

- витребувати на користь позивачки з незаконного володіння кінцевого набувача будинок та земельну ділянку.

2. 3 квітня 2023 року Бородянський районний суд Київської області ухвалив рішення, згідно з яким визнав недійсними договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за реєстровими № 8554 і № 8559, а також витребував на користь позивачки з незаконного володіння кінцевого набувача будинок і земельну ділянку; у задоволенні інших вимог відмовив.Мотивував рішення так:

- позивачка не уповноважувала представника на представництво її інтересів для укладення договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за реєстровими № 8554 і № 8559, не видавала довіреність, не вчиняла жодних дій, спрямованих на укладення вказаних договорів. Оскільки ці договори укладені поза волею позивачки, то слід задовольнити вимоги про визнання їх недійсними та витребування будинку і земельної ділянки від кінцевого набувача;

- договір можна визнати недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Саме по собі порушення сторонами договору під час його укладення окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо суд не встановить, що укладений договір порушує право чи законний інтерес позивача, і їх можна відновити шляхом визнання договору недійсним. Позивачка обрала неефективний спосіб захисту свого права шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за реєстровими № 1945 і № 1946, стороною яких вона не є. Тому ці вимоги слід залишити без задоволення.

3. 3 травня 2023 року Бородянський районний суд Київської області ухвалив додаткове рішення, згідно з яким стягнув з позивачки на користь скаржника 6 200,00 грн відшкодування витрат на правничу допомогу.

4. 20 листопада 2023 року Київський апеляційний суд прийняв постанову (повне судове рішення склав 8 грудня 2023 року) про залишення без змін рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, що стосується задоволених вимог, за апеляційними скаргами кінцевого набувача та скаржника. Навів мотиви, аналогічні до мотивів суду першої інстанції. Також вказав, що неспроможними є доводи кінцевого набувача щодо його добросовісності та про неможливість витребування у нього будинку і земельної ділянки, придбаних на підставі відплатного договору.

5. 11 січня 2024 року скаржник через адвоката подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить: поновити строк на касаційне оскарження; скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року в частині задоволених позовних вимог і постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, а за наявності підстав - залишити позов без розгляду; покласти на позивачку понесені скаржником судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Обґрунтував так:

- суди першої й апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права та не застосували приписи пункту 1 частини четвертої статті 185 і пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) з урахуванням висновків про застосування норм права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, від 3 липня 2019 року у справі № 9901/939/18. Залишили поза увагою те, що представник позивача надав суду на підтвердження його повноважень ордер, у якому не була заповнена графа, де зазначається назва органу, у якому адвокат надає правову допомогу. Крім того, суд першої інстанції мав залишити позов без розгляду через повторну неявку позивача в судове засідання;

- суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2023 року у справі № 458/413/18 (провадження № 61-9106св22) (довіреність і договір доручення є одними з основних документів, які посвідчують права представників під час вчинення ними певних дій; довіреність видається для представництва перед третіми особами, а договір доручення передбачає обов`язок вчинення повіреним певних юридичних дій від імені та коштом довірителя), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 449/1154/14 (провадження № 61-1137св18) (щодо набуття майна добросовісним набувачем);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах у разі, якщо договір укладений повіреним за підробленою довіреністю (стосовно того, чи має суд право у такому випадку для встановлення обсягу повноважень повіреного та волі власника майна (довірителя) враховувати інші довіреності, які цей власник видав повіреному на розпорядження спірним майном, і які на момент вчинення оскаржених правочинів були дійсними, але про них не зазначили у спірних договорах). Суди попередніх інстанцій довіреність від 25 вересня 2015 року не дослідили;

- відмова у задоволенні заяви про допит ОСОБА_5 , який як чоловік позивачки та відповідно співвласник спірного майна надав згоду на вчинення оскаржених правочинів, перешкоджає встановленню обставин справи, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень.

6. 5 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали. Скаржник мав вказати відомості про наявність або відсутність у нього та в адвоката електронного кабінету, додати до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом, та виходячи із сумарної вартості будинку і земельної ділянки.

7. 15 лютого 2024 року скаржник через адвоката надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої, зокрема, долучив касаційну скаргу з виправленими недоліками, квитанцію про сплату 8 703,04 грн судового збору, копії договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, а також додані матеріали відповідно до кількості учасників справи.

8. У касаційній скарзі скаржник через адвоката просив поновити строк на касаційне оскарження. Поважність причин пропуску цього строку обґрунтував тим, що повний текст оскарженої постанови суд апеляційної інстанції склав 8 грудня 2023 року та надіслав його адвокатові 12 грудня 2023 року, що підтверджує електронний і супровідний листи суду.

8.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

8.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

8.3. Оскільки скаржник через адвоката подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови апеляційного суду, то пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.

9. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

10. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бородянського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінчука Ігоря Анатолійовича, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Тарасенка Родіона Олександровича - про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук