Справа № 461/1534/24
Провадження № 4-с/461/16/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Кітова О.В.

з участю секретаря судового засідання Согор А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на дії Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції-

В С Т А Н О В И В :

Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в особі в.о. начальника управління Сторож Л., звернулося до суду із зазначеною скаргою, у якій просить:

-визнати протиправними дії державного виконавця Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та скасувати повідомлення;

-зобов`язати Галицький відділ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом виданим Галицьким районним судом у справі №461/7184/21 від 23.02.2022р про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 756,66 грн. судового збору.

Скаргу обгрунтовує тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова №461/7184/21 від 01.12.2021р, позовні вимоги Управління комунальної власності ДЕР ЛМР до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задоволено повністю, зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняте нежитлове приміщення під індексом 13а-1, загальною площею 37,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнуто з кожного судовий збір у сумі 756,66 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.10.2023 рішення Галицького районного суду м. Львова №461/7184/21 від 01.12.2021 р залишено без змін.

З метою виконання вищевказаного рішення суду, Управління комунальної власності ДЕР ЛМР листом №2302-вих-7998 від 22.01.2024, надіслало на адресу Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виконавчий лист Галицького районного сулу м. Львова №461/7184/21 від 01.12.2021р. про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 756,66 грн, судового збору.

26 січня 2024 року Галицьким ВДВС у м. Львові винесено повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі того, що у виконавчому документі та заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження не вказано повну адресу боржника.

12 лютого 2024 року вищезгадане повідомлення надійшло на адресу Управління комунальної власності.

Скаржник звертає увагу, що у виконавчому листі, який видано Галицьким районним судом м. Львова, що скеровувався Управлінням комунальної власності ДЕР ЛМР до виконання та був повернутий наявні відомості про адресу Боржника (79005, м. Львів, вул. Чайковського, буд. 15), а також інші відомості, які дають змогу здійснити ідентифікацію Боржника. Відповідні відомості також повторно вказано у листі №2302-вих-7998 від 22.01.2024, яким скеровувався вищезгаданий виконавчий лист до виконання.

З урахуванням вказаного, Управління комунальної власності вважає, що державним виконавцем Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було неправомірно та безпідставно не прийнято до виконання виконавчий документ, у зв`язку з чим виконавцем винесено, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 26.01.2024 за №6532.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав.

Представник Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова №461/7184/21 від 01.12.2021р, позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятого приміщення задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняте нежитлове приміщення під індексом 13а-1 загальною площею 37,2 м2 за адресою АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради судовий збір у сумі 756,66 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради судовий збір у сумі 756,66 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради судовий збір у сумі 756,66 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.10.2023 рішення Галицького районного суду м. Львова №461/7184/21 від 01.12.2021 р залишено без змін.

З метою виконання вищевказаного рішення суду Управління комунальної власності ДЕР ЛМР листом №2302-вих-7998 від 22.01.2024 надіслало на адресу Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виконавчий лист Галицького районного сулу м. Львова №461/7184/21 від 01.12.2021р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 756,66 грн. судового збору.

26 січня 2024 року Галицьким ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції винесено повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі того, що у виконавчому документі та заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження не вказано повну адресу боржника.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання і юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувана і одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить застережень щодо використання державним виконавцем зазначених повноважень до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника за наявності можливості у державного виконавця його ідентифікувати, не може вважатися підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 грудня 2020 року у справі №639/2561/18 у винесеній постанові зазначив, що відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі І застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61 -331 св 18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено. ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Судом встановлено, що у виконавчому листі, який видано Галицьким районним судом м. Львова, що скеровувався Управлінням комунальної власності ДЕР ЛМР до виконання та був повернутий наявні відомості про адресу Боржника (79005, м. Львів, вул. Чайковського, буд. 15), а також інші відомості, які дають змогу здійснити ідентифікацію Боржника. Відповідні відомості також повторно вказано у листі Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради №2302-вих-7998 від 22.01.2024, яким скеровувався вищезгаданий виконавчий лист до виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17 (провадження № 12-127гс19) зроблено висновок, що об`єктом захисту виступає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Отже, захисту підлягає не будь-яке право особи, а лише таке, яке являється порушеним, невизнаним або оспорюється.

Суд вважає, що повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марчишином Ю.А. було винесене повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірно, а тому скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 268,ст. 447-453 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 26.01.2024 року № 6532.

Скасувати повідомлення державного виконавця Галицького відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. від 26.01.2024 року № 6532 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №461/7184/21 виданого Галицьким районним судом м. Львова 23.02.2022 року.

Зобов`язати Галицький відділ ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийняти до виконання виконавчий лист виданий Галицьким районним судом 23.02.2022 року у справі №461/7184/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 756,66 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повий текст ухвали складено та підписано 29.02.2024.

Суддя Олександр КІТОВ