Провадження №6/523/101/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2024 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюбі Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: Акціонерне товариство "Універсал Банк", ОСОБА_1 , Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: акціонерне товариство"Універсал Банк", ОСОБА_1 , Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що на виконанні у Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №35813830, яке відкрито на підставі виконавчого документа №523/18685/23, виданого Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Оскільки 12.04.2018 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №UB-ОР/18-112, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Універсал Банк», в тому числі і до ОСОБА_2 за кредитним договором CL62891 від 04.07.2008р., заявник просить замінити стягувача

Сторони в засідання не з`явилися, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

В матеріалах заяви є клопотання представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про підтримання вимоги та розгляд справи у відсутності представника.

В судове засідання інші учасники процесу не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином та своєчасно, їх неявка в силу ч.3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ст..76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Заявник, звертаючись до суду, не надав доказів на підтвердження існування рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , не вказав первісного кредитора та доказів переходу прав вимоги за цим договором до заявника, не надав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та інформації про рух виконавчого провадження. Крім того, посилання на те, що виконавчий документ видано Суворовським районним судом м.Одеси по справі №523/18685/23 є безпідставним, оскільки ухвала по вказаній справі постановлено на розгляд подання державного виконавця, а не про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки товариством не надано доказів в підтвердження наявності підстав для задоволення заявлених вимог.

В той же час, заявник має можливість повторно звернутись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, усунувши недоліки первісної заяви, а саме вірно вказати номер виконавчого документу (а саме судовий наказ №2-н-4889, який видано Суворовським районним судом м. Одеси 21.01.2010р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УніверсалБанк" коштів у розмірі 47527,97 грн.)

Керуючись ст.ст. 12,13,76,81,81,89,60,209,210,378 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заінтересовані особи: акціонерне товариство"Універсал Банк", ОСОБА_1 , Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в задоволенні заяви про заміну стягувача.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня отримання її копії.

Суддя: В.К. Кисельов