Справа №345/242/24
Провадження № 2/345/272/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

27.03.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (спадкодавець), яка була бабою ОСОБА_1 (позивачки). У власності спадкодавиці перебувало домоволодіння по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка 0,45 га для ведення товарного с/г виробництва на території Пійлівської сільської ради.

Позивачка питанням спадкування після смерті спадкодавиці не займалася, оскільки вона вважала, що майно перейшло у власність ОСОБА_2 (син спадкодавиці).

В липні 2023 позивачці стало відомо про існування заповіту, який за життя був складений спадкодавицею на користь позивачки. Зі змісту заповіту, посвідченого 30.03.2005 секретарем Пійлівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_3 земельну ділянку заповіла ОСОБА_1 , а все інше майно ОСОБА_2 .

В серпні 2023 позивачка звернулася до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва на право власності за заповітом. 24.11.2023 нотаріус відмовив ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин: позивачка не знала про існування заповіту; вважала, що майно перейшло у власність ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, просить визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - шість місяців, починаючи з часу набрання рішенням законної сили.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак представник позивача адвокат Іванів О.Б. в позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі позивачки, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03.08.2023 (а.с.7).

Чоловік померлої - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 16.03.2023 (а.с. 8), свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 від 06.12.1970 (а.с.8).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була онукою померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 29.01.1951 (а.с.9), свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 23.12.1978 (а.с.9), свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_6 від 13.07.2002 (а.с.10).

Згідно довідки Пійлівського старостинського округу від 01.08.2023 № 98, за ОСОБА_3 , 1921 р.н., яка постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті в АДРЕСА_1 , обліковується житловий будинок по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка 0,45 га для ведення товарного с/г виробництва на території Пійлівської сільської ради. До дні смерті в будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7).

Право власності померлої ОСОБА_3 на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія IV-ІФ № 012785 від 20.09.1999 (а.с.11).

Зі змісту заповіту, посвідченого 30.03.2005 секретарем Пійлівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_3 земельну ділянку згідно державного акту IV-ІФ № 012785 від 20.09.1999 заповіла ОСОБА_1 , а все інше майно ОСОБА_2 (а.с.5, 6).

Судом встановлено, що позивачка звернулася до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва на право власності за заповітом. 24.11.2023 нотаріус відмовив ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.11.2023 року (а.с.4).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивачка не знала про існування заповіту, а вважала, що майно перейшло у власність ОСОБА_2 . Тільки липні 2023 позивачці від родичів та знайомих стало відомо про існування заповіту, який за життя був складений спадкодавицею на користь позивачки.

Оскільки ОСОБА_1 не була обізнана з фактом існування заповіту, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзиву чи заперечень на позов не надав, а тому суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк шість місяців, який обчислювати з моменту набрання рішенням законної сили, що буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 6 (шість) місяців з часу набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий