КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року

справа № 760/34256/21

провадження № 22-ц/824/2732/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Савіцькій Д.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, постановлене під головуванням судді Усатової І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточненого позову та неодноразового збільшення позовних вимог, остаточно просить стягнути з відповідача на її користь кошти на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 466 882,37 грн. (включає вартість матеріального збитку - 554396,00 грн.; збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при першій державній реєстрації легкового автомобіля - 21 394 грн.; витрати у зв`язку з реєстрацією колісного транспортного засобу, видачею номерного знаку та свідоцтва про реєстрацію - 517,80 грн.; витрати у зв`язку з встановленням додаткового обладнання автосигналізації - 5514,92 грн., паркувального радару - 2776,5 грн., решітки радіатора декоративної - 3482,25 грн.; комісію банківських установ - 2281,4 грн.; витрати, пов`язані з проведенням дослідження про розмір заподіяної шкоди - 3919,50 грн. та викликом зацікавлених осіб у розмірі 20 грн.; витрати, пов`язані з оформленням довіреності - 600 грн.; транспорті послуги (евакуатор) - 1980 грн., за вирахуванням виплаченого страхового відшкодування ТДВ СК «Альфа-Гарант» у розмірі 130000,00 грн.), а також 166 236,31 грн. - інфляційних витрат та 3% річних від 466 882,37 грн. за період з 15.10.2021 по 28.02.2023, 37 035,34 грн. - частини втрат, які зазнала, 14 029,38 грн. - інфляційних витрат та 3% річних від 39 399,30 грн. за період з 15.10.2021 по 28.02.2023, моральну шкоду у розмірі 35000,00 грн.

При цьому посилається на те, що 15.10.2021, за участю вантажного автомобіля «МАЗ 551605», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відповідачу та легкового автомобіля «KIA-SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, з вини водія автомобіля «МАЗ 551605», ОСОБА_3 , який був найманим працівником та перебував у трудових відносинах з відповідачем, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль позивача, отримав механічні ушкодження.

Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу становить 554396,00 грн., з яких 130 000,00 грн. було відшкодовано позивачу страховиком. Крім того, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач поніс додаткові втрати у розмірі 37 035,34 грн., що є різницею між фактично сплаченою позивачем вартістю за автомобіль при придбанні та його вартістю в новому стані, визначеною оцінювачем, яка виникла у зв`язку зі зміною офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти (EUR).

Окрім того, позивач зазначає, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що наслідки ДТП спричинили їй фізичний біль, безсоння, дратівливості, необхідність лікування, створили передумови до порушення професійних планів та вимагають заходів для відновлення її порушеного права, зокрема, звернення до суду. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 50 000,00 грн, до якої входять витрати на лікування у розмірі 3239,96 грн.

29.08.2022 до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з жовтня 2021 року по липень 2022 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 426 376,00 грн майнової шкоди, 134 255,21 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 17 592,39 грн, 3919,50 грн витрат на проведення експертного дослідження, 6 498,07 грн судового збору.

Зобов`язано ОСОБА_1 , після отримання від ОСОБА_2 повного відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 424 396,00 грн, передати ОСОБА_2 залишки автомобіля «KIA-SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , який був фізично знищений в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В іншій частині позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду в частині стягненні 134 255,21 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 17 592,39 грн скасувати, в цій частині постановити нове про відмову у задоволенні позову. Рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_1 змінити, виклавши в редакції зазначеній апелянтом.

Вимоги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Вказує на правову позицію, відповідно до якої положення ст. 625 ЦК України застосовуються в разі прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором страхування, проте не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Апелянт вказує, оскільки між позивачем та відповідачем на момент ухвалення судом рішення відсутні відносини боржника та кредитора, а тому стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних є передчасним.

Також апелянт вважає, що судом невірно застосовано норми процесуального права в частині зобов`язання позивача передати відповідачу залишки автомобіля, який був фізично знищений в результаті ДТП. На думку апелянта, суд мав встановити чи перебуває у володінні та розпорядженні позивача транспортний засіб та встановити стан автомобіля, витребувавши у позивача належні докази на підтвердження таких обставин.

Крім того, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач зазначила, що відповідач відмовився добровільно відшкодувати заподіяну шкоду. При визначені розміру шкоди оцінювачем фактично не враховано кошти у розмірі 39399,3 гривень, які були сплачені нею при придбанні автомобіля. Вказала про те, що судом безпідставно не стягнуто з відповідача документально підтверджені збитки у вигляді збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при першій державній реєстрації легкового автомобіля в сумі 21394 гривень, витрати у зв`язку із реєстрацією колісного транспортного засобу, видачею номерного знаку та свідоцтва про реєстрацію в сумі 517 гривень, витрати у зв`язку із встановленням додаткового обладнання автосигналізації в сумі 5514, 92 гривень, паркувальний радар в сумі 2776,5 гривень, решітка радіатора декоративна чорна в сумі 3482, 25 гривень, комісія банківських установ, в сумі 2281, 4 гривень, витрати пов`язані з оформленням довіреності в сумі 600 гривень, а також інфляційні витрати та три проценти річних від цих збитків.

Вважає Висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 15.02.2022, складеного на замовлення відповідача суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер-Консалт» та оцінювачем ОСОБА_5 неналежним, недостовірним, недопустимим доказом. На думку позивача, приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, а не тільки із договірних відносин, втому числі із факту завдання шкоди. Зазначила про те, що суд неправомірно зобов`язав передати залишки пошкодженого автомобіля відповідачу, оскільки цей автомобіль було зареєстровано 13.07.2022 на нового власника. Вартість транспортного засобу на момент перереєстрації 49000 гривень.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції змінити .

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що вартість матеріального збитку становить 554 396,00 гривень, внаслідок чого дійшов висновку стягнути різницю між вартістю такого збитку і страховою виплатою в розмірі 130000 гривень в сумі 424396,00 гривень. Суд вважав обгрунтованою майнову шкоду, пов`язану із витратами на послуги евакуатора в сумі 1980 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині збитків у виді додаткових витрат, понесених при придбанні автомобіля в сумі 37035,34 гривень, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при першій державній реєстрації легкового автомобіля в сумі 21394 гривень, витрат у зв`язку із реєстрацією колісного транспортного засобу, видачею номерного знаку та свідоцтва про реєстрацію в сумі 517 гривень, витрат у зв`язку із встановленням додаткового обладнання автосигналізації в сумі 5514, 92 гривень, паркувальний радар в сумі 2776,5 гривень, решітка радіатора декоративна чорна в сумі 3482, 25 гривень, комісія банківських установ, в сумі 2281, 4 гривень, витрати пов`язані з оформленням довіреності в сумі 600 гривень, а також інфляційні витрати та три проценти річних від цих збитків, суд виходив з того, що ці витрати не відносяться до майнової шкоди.

Зважаючи на те, що залишки пошкодженого автомобіля, як фізично знищеного, становлять 185 712,00 гривень, який позивач відремонтувала та відчужила, відтак суд дійшов висновку зобов`язати позивача ОСОБА_1 , після отримання нею повного відшкодування завданої шкоди, повернути відповідачу ОСОБА_2 залишки належного їй пошкодженого автомобіля.

Вважаючи, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, а не тільки із договірних відносин, суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивача 13 255, 21 гривень інфляційних втрат та 17 592, 39 гривень 3% річних.

Судом також стягнуто з відповідача на користь позивача 15000 гривень моральної шкоди, та 3919, 50 гривень витрат на проведення експертного дослідження, 6 498,07 гривень судового збору.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній поданими додатковими доказами та перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 гривень, та у частині вимог у задоволенні яких було відмовлено не переглядається, оскільки сторонами не було оскаржено.

Судом встановлено, що 15.10.2021 о 13 год. 47 хв. в м. Києві, на перетині вулиць Кайсарова-Сумської, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «МАЗ 551605», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху, а саме повороту праворуч, не переконався в безпечності свого маневру, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу та стан транспортного засобу, та допустив перекидання свого транспортного засобу на лівий бік, зачепивши автомобіль КІА, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою судді Ржищівського міського суду Київської області від 03.12.2021 у справі №368/1104/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , копія якого наявна у матеріалах справи, легковий автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1 .

Власником транспортного засобу «МАЗ 551605», д.н.з. НОМЕР_1 , є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , копія якого наявна у матеріалах справи.

Згідно Наказу № 10 ФОП ОСОБА_2 від 12.10.2021 ОСОБА_3 прийнято на посаду водія вантажного автомобіля та оформлено трудовий договір з 13.10.2021.

Факт перебування ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_2 у трудових відносинах на момент вчинення ДТП, 15 жовтня 2021 року, сторонами не заперечувався.

Відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс за № 205080020) від 22 липня 2021 року, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як власника транспортного засобу «МАЗ 551605», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант». Ліміт страхового відшкодування за шкоду, завдану майну, згідно цього договору було визначено у розмірі 130 000,00 грн., шкоду заподіяну життя та здоров`ю - 260 000,00 грн.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 та яким вона керувала на час ДТП, отримав механічні пошкодження.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення ст.1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до наданого позивачем Звіту №1988 від 23.11.2021 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ після аварійного пошкодження КТЗ «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату оцінки, дорівнює без врахування ВТВ 554 396,00 грн.

Згідно наданого відповідачем Висновку автотоварознавчого дослідження, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер-Консалт» ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого власнику майна «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 554 396,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Суд при визначенні розміру матеріального збитку, завданого позивачу, вірно виходив із розміру, зазначеного у звіті та висновку, який становить 554 396,00 грн.

Судом також вірно встановлено, що отримана від ТДВ СК «Альфа-Гарант» сума страхового відшкодування в сумі 130 000,00 гривень не компенсує втрат позивача у зв`язку із фізичним знищенням майна, а отже деліктне зобов`язання заподіювача шкоди перед потерпілим не припинилося.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

До суду апеляційної інстанції позивачем надано лист Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (Філія ГСЦ МВС) з інформацією про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль КІА SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_2 , що був зареєстрований за ОСОБА_1 , 13.07.2022 року було перереєстровано на нового власника (вартість транспортного засобу на момент перереєстрації 49 000 гривень).

Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно Звіту №1988 від 23.11.2021 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , ринкова вартість КТЗ «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , розрахована на дату оцінки складає 554 396,84 грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу - 751 543,84 грн.

Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер-Консалт» ОСОБА_5 , ринкова вартість пошкодженого майна «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 185 712,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Транспортний засіб «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , є фізично знищеним, але, водночас, його залишки становлять певну матеріальну цінність.

Позивач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надала лист Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (Філія ГСЦ МВС) з інформацією про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль КІА SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_2 , що був зареєстрований за ОСОБА_1 , 13.07.2022 року було перереєстровано на нового власника ( вартість транспортного засобу на момент перереєстрації 49 000 гривень).

Відтак, рішення суду в частині зобов`язання відповідача повернути позивачу залишки автомобіля є помилковим, оскільки позивачем відчужено автомобіль, про що позивач зазначила під час розгляду справи у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, рішення суду частині стягнення майнової шкоди слід змінити, зменшивши суму майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 426 376,00 гривень до 240 664,00 гривень (426376,00 -185 712,00 гривень ( ринкова вартість на момент ДТП)= 240 664,00)).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, в пункті 43 постанови від 07.04.2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19) дійшла висновку про те, що за змістом статті 1192, частини другої статті 22 ЦК України відшкодування шкоди здійснюється лише за умови доведення розміру заподіяної шкоди. Натомість відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитор вправі вимагати сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. Ці правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника в певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат спрощеному порівняно з відшкодуванням шкоди (зокрема, зі стягненням збитків) порядку. Така спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру заподіяної шкоди (розміру збитків). Отже, стягнення інфляційних і процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди. Таку ж природу має і неустойка.

Відтак, оскільки між позивачем та відповідачем, на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, відсутні відносини боржника та кредитора, до набрання оскаржуваним рішенням законної сили та прострочення його виконання, стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, є передчасним.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для розгляду справи

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року змінити, в частині стягнення майнової шкоди, зменшивши розмір майнової шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 426 376,00 грн до 240 664,00, грн., витрати на проведення експертного дослідження з 3919,50 грн до 1378,48 грн, судового збору з 6 498,07 грн до 2406,26 грн

Рішення суду в частині зобов`язань ОСОБА_1 , після отримання від ОСОБА_2 повного відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 424 396,00 грн, передати ОСОБА_2 залишки автомобіля «KIA-SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , який був фізично знищений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, скасувати та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат в сумі 134 255,21 грн та 3% річних в сумі 17 592,39 грн скасувати , в цій частині ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 6319,95 грн

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді