Справа №464/4325/19
пр.№ 2-зз/464/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

секретар судового засідання - БРИНОШ А.Я.

представників заявника ОСОБА_1 , ЛОПУШАНСЬКОГО І.Б.

представника заінтересованої особи ВАСИЛЬЧИКОВА І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Галамага Н.М. в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2019 року у справі №464/4325/19, а саме, арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер об`єкта в РПВН 12098052, номер запису про обтяження 34594975.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ухвалою суду від 04 грудня 2019 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер об`єкта в РПВН:12098052. 23 липня 2021 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова задоволено позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р., ОСОБА_6 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. про визнання незаконним та скасування реєстрації права власності, вирішено визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р. про державну реєстрацію прав власності (з відкриттям розділу) індексний номер: 42905503 від 08 вересня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54.2 кв.м., житловою площею 32.4 кв.м за АТ «Перший Український Міжнародний Банк», скасувати запис №27826225 від 05 вересня 2018 року про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54.2 кв.м., житловою площею 32.4 кв.м за АТ «Перший Український Міжнародний Банк», поновити запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54.2 кв.м., житловою площею 32.4 кв.м реєстраційний номер 12098052 за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , витребувати у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у право спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 . 21 березня 2023 року постановою Львівського апеляційного суду, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року залишено без змін. 31 січня 2024 року постановою Верховного суду рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 березня 2023 року у частині позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування та поновлення записів, а також вимог державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р., скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. У решті вимоги про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора й витребування майна рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 березня 2023 року залишено без змін. Постанова набрала законної сили, є остаточною і оскарженню не підлягає. Оскільки розгляд даної справи закінчився, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року набрало законної сили, потреба у необхідності збереження арешту нерухомого майна, яке було предметом спору, відпала, тому просить клопотання задоволити та скасувати заходи забезпечення позову.

Представники заявника ОСОБА_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 клопотання підтримали, просили таке задоволити, скасувати накладений судом арешт, оскільки у справі прийняте остаточне рішення Верховним судом, яке набрало законної сили, потреба в арешті відпала. Щодо покликання представника банку на іпотеку, зазначили, що така припинена, державний реєстратор вчинив реєстраційні дії, оскільки ухвалою суду про арешт квартири не заборонено вчиняти такі.

Представник заінтересованої особи АТ «Перший український міжнародний банк» - Васильчиков І.Б. просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки існує іпотека на квартиру, скасування арешту призведе до невиконання рішення суду. Окрім того, з наданої суду інформаційної довідки не вбачається зареєстрованого обтяження на квартиру, квартира в кінці 2023 року перереєстровувалась, у зв`язку з чим просив винести окрему ухвалу на державного реєстратора, який при наявності заборони вчинив реєстраційні дії.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися належно та вчасно. Їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення представників, які з`явились для розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього документи, оглянувши матеріали цивільної справи №464/4325/19, суд дійшов до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа №464/4325/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р., ОСОБА_6 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. про визнання незаконним та скасування реєстрації права власності.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2019 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_10 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер об`єкта в РПВН:12098052 (Т-1 а.с.168-169).

23 липня 2021 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р., ОСОБА_6 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. про визнання незаконним та скасування реєстрації права власності задоволено та вирішено визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р. про державну реєстрацію прав власності (з відкриттям розділу) індексний номер: 42905503 від 08 вересня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54.2 кв.м., житловою площею 32.4 кв.м за АТ «Перший Український Міжнародний Банк», скасовано запис №27826225 від 05 вересня 2018 року про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54.2 кв.м., житловою площею 32.4 кв.м, поновлено запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54.2 кв.м., житловою площею 32.4 кв.м реєстраційний номер 12098052 за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , витребувано у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у право спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54.2 кв.м., житловою площею 32.4 кв.м (Т-3 а.с. 183-197).

Вказане рішення було оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 березня 2023 року, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року залишено без змін (т-4 а.с.78-85).

В подальшому, постановою Верховного суду від 31 січня 2024 року, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 березня 2023 року у частині позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування та поновлення записів, а також вимог державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р., скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. У решті вимоги про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора й витребування майна рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 березня 2023 року залишено без змін. Постанова набрала законної сили, є остаточною і оскарженню не підлягає (Т-4 а.с.258-265).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи, що рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року набрало законної сили, а також те, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову було подано одним із позивачів, в інтересах яких було вжиті відповідні заходи, суд дійшов висновку, що необхідність у забезпеченні позову відсутня, а тому заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2019 року необхідно скасувати.

Окрім того, суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, суд пересвідчився в тому, що не існує реальної загрози у скасуванні заходів забезпечення позовних вимог, оскільки спір було вирішено по суті.

Покликання представника АТ «Перший український міжнародний банк» - Васильчикова І.Б. щодо наявності інших спорів між сторонами, зокрема перебування спірної квартири під обтяженням, а саме, у іпотеці та визнання права іпотекодержателя, судом до уваги не береться, оскільки арешт на квартиру накладався в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р., ОСОБА_6 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. про визнання незаконним та скасування реєстрації права власності, за наслідком розгляду якої постановлено рішення, яке набрало законної сили.

Представником АТ «Перший український міжнародний банк» - Васильчиковим І.Б. долучено під час розгляду клопотання Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 369497945, сформовану 12 березня 2024 року, покликаючись на яку, зазначив, що у ній не міститься відомостей про обтяження на спірну квартиру, тому клопотання є безпідставним і задоволенню не підлягає. Однак, дане твердження спростовується Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №370613017, 370669615, сформованих 20 березня 2024 року, в яких зазначено актуальну інформацію зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження 34594975 від 12 грудня 2019 року.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Клопотання представника АТ «Перший український міжнародний банк» - Васильчикова І.Б. про постановлення окремої ухвали, до задоволення не підлягає, виходячи з наступгого.

Згідно ч.1,2,3 ст.262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених порушень.

Окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.

Враховуючи вимоги ст.262 ЦПК України, які передбачають виключний перелік питань які процесуально можуть були врегульовані в порядку винесення окремої ухвали, оскільки при розгляді справи не встановлено порушення матеріального або процесуального закону зі сторони державного реєстрара, а також те, що постановлення окремої ухвали на підставі ст.262 ЦПК України, є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.158, 260-261, 262 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволити.

Скасувати заходи забезпечення позову арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, номер об`єкта в РПВН:12098052, вжиті ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 грудня 2019 року.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2024 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК