ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/7444/23 Головуючий суддя І інстанції Цендра Н. В.
Провадження № 22-ц/818/983/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з них:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу обслуговування громадян в Лозівському районні №14 в особі начальника відділу Анни Тертишної про встановлення юридичного факту, який неможливо встановити іншим способом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити юридичний факт, що згідно матеріалів пенсійної справи перерахунок пенсії згідно рішення по справі № 629/4236/15-а, за період з 27.12.2009 року по 31.08.2016 року органом пенсійного забезпечення Лозівського району не проводився.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року у відкритті провадження ОСОБА_1 відмовлено відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, якою передбачено, що у разі така заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя має відмовити у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом порушено норми процесуального права. Суд у справі № 629/3418/23 вже розглядав заяву про встановлення юридичного факту.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції зазначив, що позивач по суті оскаржує дії пенсійного органу у зв`язку з не проведенням перерахунку його пенсії, отже дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Судом першої інстанції встановлено, в позові позивач зазначає, що йому не був зроблений перерахунок пенсії за період з 27.12.2009 по 31.08.2016 тому просить встановити факт, що такий перерахунок не був зроблений. При цьому в якості підстав заяви вказав, що Лозівський пенсійний фонд повідомив його про те, що на виконання рішення суду від 19.07.2017 у справі № 629/4236/15-а розмір його пенсії був перерахований з 01.02.2016 та становить 3391,91 грн. Він не згідний з такою відповіддю пенсійного фонду, оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи перерахунку пенсії відповідно до вказаного судового рішення по справі № 629/4236/15-а не проводилось.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, за змістом вказаних норм цивільного процесуального права у їх взаємозв`язку та основної мети цивільного судочинства у порядку окремого провадження можуть встановлюватися судом юридичні факти, які не спрямовані на розгляд спору, який виник між сторонами з приводу права цивільного характеру. Внаслідок встановлення певного юридичного факту заявник захищає свій цивільний інтерес, який на підставі відповідного рішення суду про встановлення юридичного факту має визначене у законодавстві право цивільного характеру, яке він на підставі відповідної норми цивільного права отримує у позасудовому порядку. Тобто у таких безспірних випадках від заявника не вимагається подальшого звернення до суду на підставі рішення суду про встановлення юридичного факту.

У даному випадку заявник не згідний з тим, що не виконується рішення суду у справі № 629/4236/15-а, яка була розглянута у порядку адміністративного судочинства та зі змістом отриманої з цього приводу відповіді Лозівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 04.03.2019, вих. № 150/с-6 (а.с. 3).

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2017 року у справі № 629/4236/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області при нарахуванні пенсійних виплат ОСОБА_1 .

Зобов`язане Лозівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з врахуванням курсу рубля з 01.11.1992 року.

Стягнуто з Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 недораховану та невиплачену пенсію за період з 27.12.2009 року по 31.08.2016 рік в розмірі 10646,41 ( десять тисяч шістсот сорок шість) грн. 41 коп.

Стягнуто з Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 вартість проведеної судово-економічної експертизи в сумі 8701,56 (вісім тисяч сімсот одну грн. 56 коп.) гривень.

Стягнуто з Державного бюджету України в особі Лозівського управління Державної казначейської служби Харківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартова Печенізького району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 1291,08 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (див в ЄДРСР https://reyestr.court.gov.ua/Review/67871026).

Вказане рішення суду було розглянуто у порядку адміністративного судочинства, а тому є безпідставними наведені у скарзі доводи щодо цивільного характеру його заяви про встановлення юридичного факту, який за своїм змістом не має цивільно-правових наслідків, які можливо реалізувати у безспірному порядку.

У пункті 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Як вбачається Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а тільки тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій, і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

В силу пунктів 2, 7 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтями 42, 43 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено право особи на індексацію та перерахунок пенсії, які проводяться за зверненням особи або автоматично перерахунок органами Пенсійного фонду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 травня 2022 року (справа №539/4118/19) зазначив, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявників, які пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ними певного соціально-правового статусу, не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявників з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту є непроведення пенсійним органом перерахунку пенсії за період з 27.12.2009 по 31.08.2016р.

Отже, між ОСОБА_1 та УПФ виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для отримання пенсії в більшому розмірі ніж вставлений на час звернення до суду.

За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

При цьому колегія суддів не вбачає підстав для застосування правових висновків, які були висловлені у постанові ВП ВС від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), оскільки обставини цієї справи є нерелевантними до обставин вищевказаної справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 26 березня 2024 року

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В. Бурлака.

О.Ю. Тичкова.