Справа № 331/6917/23
Провадження № 2/331/468/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

18 березня 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Крамаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

В С Т А Н О В И В:

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) Висоцька Х.О., яка діє на підставі довіреності № 6-01/100 від 21 грудня 2022 року (а.с.31), звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 22 липня 2021 року о 20 годині 50 хвилин у місті Бердянську на вулиці Мелітопольське шосе, 110В, відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, був неуважним, не переконався у безпечності руху заднім ходом, не помітив автомобіль «ГАЗ 31105» 121», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився, уникаючи зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , з правого краю проїзної частини, та скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ 31105-121», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2021 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, даним судовим рішення встановлено факт порушення водієм автомобіля «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимог пунктів 2.35, 10.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з інформацією, зазначеною в Централізованій базі даних МТСБУ, даними довідки НПУ про обставини дорожньо-транспортної пригоди та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що винуватець дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_2 , керував автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка».

04 серпня 2021 року власник пошкодженого автомобіля «ГАЗ 31105- 121», державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою отримання відшкодування збитків (регламентної виплати), звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, а також надав копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0746336 з терміном дії з 20.08.2020 року до 19.08.2021 року (тобто чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди). Крім того, до заяви було долучено документи, що підтверджують право власності потерпілої особи на автомобіль, правомірність керування водієм транспортним засобом на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Після звернення потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу «ГАЗ 31105-121», державний номерний знак НОМЕР_2 ) МТСБУ було відкрито регресну справу № 78158.

На виконання своїх обов`язків, позивач МТСБУ направило свого представника, а саме аварійного комісара (експерта оцінювача) для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу.

Внаслідок такого огляду та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 059-808-210810- 227488 від 02.10.2021 року.

Згідно з висновками звіту № 059-808-88 від 02.10.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ГАЗ 31105- 121», державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в результаті його пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 4858 грн. 67 коп. з ПДВ.

Вартість такого дослідження щодо розміру збитків становить 2100 грн. 00 коп.

Зазначена шкода, у визначеному спеціалістом розмірі, потерпілій особі особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди відшкодована не була.

При цьому договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

У зв`язку з настанням події, 16 листопада 2021 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 4356 грн. 82 коп. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілої, без ПДВ.

МТСБУ надсилало відповідачу листи-претензії щодо компенсації витрат в добровільному порядку, одна відповідач жодних перерахунків позивачу не здійснив.

Проте, оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує МТСБУ вказані понесені витрати, то позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою і просити суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму регламентної виплати МТСБУ у розмірі 4356 грн. 82 коп.; витрати, пов`язані із встановленням розміру матеріального збитку та регламентної виплати у сумі 2110 грн. та судові витраті у вигляді судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 02 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб та призначено судове засідання (а.с.45).

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Висоцька Х.О., яка діє на підставі довіреності № 6-01/166 від 20 грудня 2023 року (а.с.62) у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.46-49, 56-57, 69, 70-71). Між тим, представником позивача були надіслані на адресу суду через систему «Електронний суд» заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача, із змісту яких вбачається, що представник позивача, який діє в інтересах та від імені позивача, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.54, 60-61, 74-75).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с.50-51, 58-59, 72-73). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та проти заявлених Моторним (транспортним) страховим бюро України позовних вимог від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило, позивач при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 липня 2021 року о 20 годині 50 хвилин у місті Бердянську по вулиці Мелітопольське шосе, 110В, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, був неуважним, не переконався у безпечності руху заднім ходом, не помітив автомобіль «ГАЗ 31105» 121», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився, уникаючи зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , з правого краю проїзної частини, та скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ 31105-121», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.38, 39).

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2021 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (38, 39).

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копіями перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, перевірки чинності полісу міжнародного страхування, повідомленням про ДТП від 22.07.2021 року, відповіддю від НПУ (а.с.8-10).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 31105» 121», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована ПРАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страховий поліс АР № 0746336, з терміном дії до 19.08.2021 року (а.с.10).

04 серпня 2021 року володілець транспортного засобу «ГАЗ 31105» 121», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , скориставшись своїм правом, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем, звернулася із відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с.11-13).

Відповідно до звіту № 059_SOS_-88 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 02.10.2021 року, визначено вартість відновлювального ремонту, завданого транспортному засобу «ГАЗ 31105-121», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням втрати товарної вартості, з ПДВ складає 4858 грн. 67 коп. (а.с.14).

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/8701 від 15.11.2021 року, позивач (в рамках справи № 78158) відповідною платіжною інструкцією № 1106965 від 16.11.2021 року сплатив на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 4356 грн. 82 коп. (а.с.28-29).

Судом також встановлено, що скориставшись послугами ТОВ «СОС Сервіс Україна», позивачем була організована оцінка визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля ГАЗ 31105-121», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, про що свідчить платіжна інструкція № 1106655 від 09.11.2021 року на суму 2100 грн. 00 коп. (а.с.27).

При цьому, суд звертає увагу, що а ні розрахунку, а ні акту виконаних робіт, на підтвердження понесених витрат, суду не було надано.

Після виплати потерпілій особі ОСОБА_3 страхового відшкодування, позивач МТСБУ надіслав відповідачу листи-претензію з пропозицією компенсувати МТСБУ у добровільному порядку зазначені витрати, що підтверджується листом № 3-01-б/41482 від 17.11.2021 року (а.с.30).

Однак, відповідь на даний лист відповідач ОСОБА_1 не надав і жодних перерахунків позивачу не здійснив.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За правилами статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як було встановлено судом, постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2021 року винною особою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що призвело до настання дорожньотранспортної пригоди, є відповідач по справі ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи положення зазначених вище норм матеріального закону, на таку особу покладається обов`язок відшкодувати завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, і відповідачем, у свою чергу, не оспорюється те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди такий учасник справи не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відтак не виконав законодавчо покладений на нього обов`язок.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Оскільки відповідач є винним у вчиненні вказаної ДТП, і на момент вчинення якої не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу відповідних витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, та які документально підтверджені, у розмірі 4356 грн. 82 коп.

Саме такий розмір страхового відшкодування було сплачено позивачем за платіжною інструкцією № 1106965 від 16.11.2021 року на рахунок ОСОБА_3 . У даному платіжному документі, у графі призначення платежу вказано «виплата по справі № 78158, згідно наказу № 3.1/8701 від 15.11.2021 р., т.з. НОМЕР_2 », дає суду обґрунтовані підстави вважати, що вказана сума була виплачена позивачем саме в порядку відшкодування завданої шкоди власнику транспортного засобу ОСОБА_3 на її рахунок у банківській установі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Тобто сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. При цьому само по собі доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків, зокрема надання належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В даному випадку стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, щоб спростовували розрахунок збитків, наданий суду стороною позивача, та підтверджували те, що такі пошкодження не були завдані внаслідок означеної ДТП. Відтак вимоги Позивача про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних з регламентною виплатою є доведеними, та такими, що ґрунтуються на вищенаведених нормах чинного законодавства.

В той же час, суд не може погодитися із доводами сторони позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат у сумі 2100 грн. 00 коп., сплачених позивачем на рахунок ТОВ «СОС Сервіс Україна», як на оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 78158, згідно рахунку № 3878 від 07.10.2021 року, що зазначено у графі у призначенні платежу (а.с.27), оскільки позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Аналізуючи вищезазначене, слід констатувати, що представник позивача МТСБУ заявив дану вимогу про відшкодування 2100 грн., які були понесені позивачем при оплаті послуг аварійного комісара (експерта), як про те зазначено у платіжному документі.

Суд звертає увагу, що за своєю природою такі витрати не відносяться до страхового відшкодування, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, згідно положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Одночасно із цим, матеріальним законом не передбачено право на компенсацію вказаних витрат в порядку регресу, і закон такі витрати не розглядає як складову страхового відшкодування.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають частковому задоволенню у розмірі 4356 грн. 82 коп., що становить суму регламентних виплат МТСБУ на рахунок ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги, що, при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2684 грн. 00 коп. (а.с.5), враховуючи при цьому, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якою визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1811 грн. 06 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 526, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (юридична адреса: місто Київ, Русанівський бульвар, будинок № 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21647131, розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в АТ «Укрексімбанк», місто Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 4356 (чотири тисячі триста п`ятдесят шість) грн. 82 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору у сумі 1811 (одна тисяча вісімсот одинадцять) грн. 06 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Яцун