УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1393/22

Провадження № 6/568/15/24

26 березня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Троцюк В.О.,

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальності «Кампсіс Фінанс» про заміну стягувача його правонаступником,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну стягувача правонаступником у виконавчому провадженні по виконанню рішення Радивилівського районного суду від 20 березня 2023 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 20.06.2023 року у справі №568/1393/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №. Просить замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

В обґрунтування поданої заяви, вказує, що 20 березня 2023 року Радивилівський районний суд Рівненської області ухвалив рішення по справі №568/1393/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20.06.2023 року рішення Радивилівського районного суду від 20.03.2023 року змінено, а саме зменшено розмір відсотків, що підлягають стягненню, в решті рішення залишено без змін.

09.03.2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір №09-03/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № укладеним з ОСОБА_1 .

Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю.

Первісний стягувач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду заяви.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2023 року (справа №568/1393/22) стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № від 30.05.2019 року в розмірі 55399, 99 гривень, яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 4999,99 гривень, та заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 50400,00 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 гривень. (а.с.5-8).

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 червня 2023 року рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2023 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 50400 гривень до суми 2625,00 гривень. В решті рішення суду першої інстанції про стягнення 4999,99 гривень заборгованості за основною сумою кредиту залишено без змін. (а.с.8 зворот-11)

На виконання вказаного рішення суду 07.09.2023 року було видано виконавчий лист. (а.с.12)

09.03.2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір №09-03/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №. (а.с.13-15)

12.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір №12-05/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №. (а.с.21-25, 27).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, заміна сторони виконавчого провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд застосовує правові висновки, викладені у постановах ВС від 31.10.2018 у справі: №2-а- 3494/11 та від 27.08.2020 у справі №804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь - якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення, при цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

В Постанові від 30.07.2019 року справа: №5/128 Верховний Суд дійшов висновку про те, що до видачі виконавчого листа - змінюється сторона (стягувач) у справі, а після видачі виконавчого листа і до відкриття виконавчого провадження здійснюється заміна боржника чи стягувача у виконавчому листі, а після відкриття виконавчого провадження - заміна сторони виконавчого провадження.

Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, що виступає довготривалою процедурою, в зв`язку з великої кількістю переданих матеріалів, а тому, можлива втрата виконавчих листів, а так/само, пропуск їх пред`явлення до примусового виконання, що виступає поважними причинами, які фактично пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення таких дій./Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду: від 26 вересня 2012 року (справа №6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), в зв`язку з чим, заява товариства підлягає задоволенню у повному обсязі так як, виконання судового рішення, як було зазначено вище - це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, а тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь - якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи, водночас, такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13/.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки, новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Дії боржника щодо невиконання протягом тривалого часу рішення суду, що набрало законної сили - не можуть вчинятися на шкоду іншим учасникам цивільних правовідносин з метою уникнення виконання рішення суду та сплати боргу. Боржники, проти яких ухвалені судові рішення про стягнення боргу та не виконують їх - діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно стягувача (кредитора), при цьому їхні дії спрямовані на порушення майнових інтересів стягувача (кредитора).

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Правовою позицією Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі: №10/56-08 передбачено, що якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення, у протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 Цивільного кодексу України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Аналогічна позиція міститься і у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10, провадження №61-12076св18 (ЄДРСРУ №73001190)/.

Аналізуючи вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення заяви, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» є правонаступником первісного стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та має право звернення до суду з заявою про заміну стягувача та бути стороною виконавчого провадження, щоб захистити свої порушені, невизнані або оспорюванні права чи інтереси, що передбачено ст. 4 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.4, 18, 442 ЦПК України, ст.ст.11, 202, 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальності «Кампсіс Фінанс» про заміну стягувача правонаступником задовольнити.

Замінити cтягувача Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, місце знаходження 02121 м.Київ, Харківське шосе, будинок 201/203 літера 2А офіс 602) у виконавчому листі, виданого на виконання рішення Радивилівського районного суду у справі №568/1393/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Троцюк