Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/441/23
Провадження № 2/273/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Муравської М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Баранівка за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що син проживає разом з нею, відповідач проживає окремо, стабільної допомоги на утримання сина не надає.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О.В. від 25.04.2023 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 28.06.2023 року за заявою ОСОБА_2 провадження у справі зупинено до моменту припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя ОСОБА_4 звільнена з посади судді у відставку.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20.12.2023 року ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 28.06.2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 09.01.2024 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 20.02.2024 справу прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 18.04.2024 року позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, оскільки сама утримує дитину, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його завою від 04.03.2024, згідно якої він зазначив, що йому відомо, що 18.04 2024 буде розглядатися справа, просив зупинити провадження у справі до його повернення із Збройних Сил України. Однак доказів перебування в ЗСУ та виконання обов`язків в зоні бойових дій не надав. Крім того, 15.03.2024 року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив задовольнити позов ОСОБА_1 частково, а саме стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини пенсійних надходжень, оскільки він є особою з інвалідністю 3 групи, в даний час ніде не працює, має дитину від іншого шлюбу, на яку він сплачує аліменти, на підтвердження цього надає копії витягів з банку, зазначає, що матеріально позивачці допомагав і допомагає утримувати дитину, сплачує позику, яку брав для потреб сім`ї під час проживання з позивачкою.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.11.2018 року (а.с. 10).

Відповідачу ОСОБА_2 було призначено третю групу інвалідності з 12.01.2017 року, що вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №901455 від 24.01.2017 року. Дата чергового переогляду 24.01.2020 року.(а.с.118)

Відповідно до довідки про доходи №927219 ОСОБА_2 за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року отримав пенсії 76933,10 грн.(а.с 100), а згідно довідки про доходи №717107 за період з 01.01.2024 року по 29.02.2024 року пенсія відповідача складає 13152,04 грн.(а.с.98).

Згідно довідки військово-лікарської комісії №2 в/ч НОМЕР_2 від 10.08.2023 року №1323 ОСОБА_2 обмежено придатний до військової служби, непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях та навчальних закладах (а.с.121).

Згідно копії Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 03.11.2023 року №317 ОСОБА_2 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 з 03.11.2023 р.(а.с.97).

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно зіст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Суд не бере до уваги посилання відповідача про наявність у нього ще однієї дитини, на яку він сплачує аліменти, оскільки належними та допустимими доказами цей факт не доведений. Доказів, що він є батьком іншої дитини не долучено, а долучені квитанції Ощадбанку про перерахування коштів на картковий рахунок без зазначення особи, якій перераховуються та без зазначення призначення платежу не дають можливо встановити кому і для чого перераховувались ці кошти. Сплата відповідачем заборгованості за договором позики згідно рішення суду також не є підставою для визначення розміру аліментів у меншому розмірі, ніж просить позивачка.

Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ухиляється від виконання обов`язку з утримання неповнолітньої дитини, враховуючи стан здоров`я відповідача, його матеріальний стан - отримує щомісячний дохід у вигляді пенсії 6576,02 грн, також те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сум платежів за один місяць.

Судові витрати в справі, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову в суд, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, в сумі 1073 грн. 60 коп.

Крім того, суд роз`яснює сторонам положення ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,141, 263, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого у військовій частині № НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 03.03.2023 року, і до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2024 року.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО