Березівський районний суд Одеської області
18.03.2024
Справа № 494/1546/16-ц
Провадження № 2-п/494/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка Одеської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про перегляд заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 07.03.2017 року у справі №494/1546/16-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська Олега Григорівна про визнання припинення договору іпотеки та зняття заборони відчуження, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 07.03.2017 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська Олега Григорівна про визнання припинення договору іпотеки та зняття заборони відчуження - задоволено.

01.04.2021 року до суду надійшла заява від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» із вимогою про поновлення строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення по даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу №494/1546/16-ц за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про перегляд заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 07.03.2017 року у справі №494/1546/16-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська Олега Григорівна про визнання припинення договору іпотеки та зняття заборони відчуження, після скасування ухвали Березівського районного суду від 06.04.2021 року для продовження розгляду справи - постановою Одеського апеляційного суду від 22.11.2023 року.

Заяву про перегляд заочного рішення заявник мотивує тим, що приймаючи заочне рішення суд зазначив, що представник ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не з`явився, сповіщений про розгляд справи належним чином, причини неявки не повідомив. Проте, в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які надсилались судом до ПАТ КБ «Надра» на адресу 04053, м. Київ, вул. Артема 15. Водночас заявник зазначає, що ПАТ КБ «Надра» починаючи з 05.06.2015 року перебуває в ліквідації, за адресою для листування визначено адресу м. Київ, вул. Січових Стрільців 17. Позивачу при звернені до суду було відомо про викладену обставину. Однак, в супереч цього умисно вказано неправильну адресу відповідача. Таким чином всі листи направлялися за неправильною адресою. Окрім того, про існування зазначеної справи заявнику стало відомо лише в березні 2021 року. Заочне рішення відповідач також не отримував. Також наводить мотиви, з якими не погоджується з вищевказаним судовим рішенням.

У судові засідання 09.01.2024 року та 18.03.2024 року заявник та інші учасники по справі не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи.

Суд, врахувавши неявку заявника та інших учасників по справі, перевіривши матеріали справи та представлені докази, вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 284 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 51 рішеннявід 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 287, 284, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про перегляд заочного рішення Березівського районного суду Одеської області від 07.03.2017 року у справі №494/1546/16-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська Олега Григорівна про визнання припинення договору іпотеки та зняття заборони відчуження залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ч. 4 ст. 287 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.А. Римар