Київський районний суд м. Полтави
Провадження №2/552/90/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 Київський районний суд м.Полтави в складі :

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заві посилалась на те, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 .

Від цих відносин у них народилась дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запис про батька при реєстрації народження дитини будо зроблено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

В першу чергу на спадок по закону мають діти померлого спадкодавця. Встановлення батьківства спадкодавця по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_2 необхідно для отримання нею спадщини.

Тому позивач просила суд встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 , та визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей.

Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави.

Справа №644/10394/19 також передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави.

Після цього справу в порядку, передбаченому ч.3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 24 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження.

Відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив (т. 1 а.с. 52-54).

У відзиві посилався на те, що викладені позивачем факти не відповідають дійсності.

Вказував, що його племінник ОСОБА_4 неодноразово розповідав, що ОСОБА_1 зареєстрована як мати одиначка, отримує допомогу від держави, і кожні півроку подає відомості в Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради та підтверджує статус матері одиначки.

Намірів одружитися з ОСОБА_1 у ОСОБА_4 ніколи не було. Разом вони ніколи не проживали і спільного господарства не вели, як до народження дитини, так і після. Факт батьківства ОСОБА_4 не визнавав, тому ОСОБА_1 з народження дитини отримувала допомогу як мати одиначка.

Також посилаючись на те, що надані позивачем докази є суперечливими та непереконливими, відповідач просив суд позов не задовольняти, надати правову оцінку діям позивача згідно Законодавства України.

Ухвалами Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27 січня 2020 року, 09 березня 2021 року у справі призначалися судові експертизи, які не проведені. З метою проведення експертизи судом витребовувались зразки крові ОСОБА_4 , але отримані відповіді про відсутність таких зразків. Експертами надані повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 30 травня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивачів про передачу справу за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Також ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21 серпня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 .

Задоволено клопотання відповідача про виклик та допит свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Також задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Витребувано у Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради докази, а саме: інформацію чи перебувала на обліку у вказаному Управлдінні ОСОБА_1 (1983 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та чи надавала декларації про майновий стан. У разі надання нею таких декларацій, їх копії надати суду.

Крім того, вказаною ухвалою суду від 21 серпня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Голик Світлани Віталіївни копію спадкової справи №9/2019 (номер у Спадковому реєстрі 64304799), заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витребувано у Четвертої Харківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №480/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62616827), заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку з досягненням ОСОБА_2 повноліття, вона бере участь у справі в якості позивача, про що повідомила суду заявою від 25 листопада 2021 року (т. 1 а.с. 189).

За клопотанням позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судом забезпечено їх участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Орджонікідзевського районного суд м. Харкова.

Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами та третьою особою суду не подавалися.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. При цьому посилались на обставини, що викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (т. 2 а.с. 221).

Третя особа Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представника також не направила, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились

Заслухавши позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції зроблено актовий запис №536 від 07 серпня 2003 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07 серпня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_15 (т. 1 а.с.7).

Відомості про батька дитини до актового запису внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується даними відповідного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 21 грудня 2021 року №9 (т.1 а.с.201).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 3 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_7 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Оскільки позивач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , при розгляді справи про встановлення батьківства суд керується Кодексом про шлюб та сім`ю України, що регулював спірні правовідносини на час народження позивача.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Дослідивши залучені до матеріалів справи докази в їх сукупності, суд встановив, що за життя ОСОБА_4 визнавав своє батьківство по відношенню до ОСОБА_2 , та спільно з ОСОБА_1 виховував дитину.

Крім пояснень позивачів вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засідання доказами:

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що давно знає родину позивача та саму ОСОБА_16 . Знає дитину ОСОБА_1 дочку ОСОБА_17 . Свідкові також відомо, що батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_4 , з яким сівалок була знайома. Свідок неодноразово бачила як ОСОБА_4 гуляв з візочком, у якому була маленька ОСОБА_18 . В присутності свідка ОСОБА_4 звертався до ОСОБА_19 на ім`я, інколи звав ОСОБА_20 , або називав донею. ОСОБА_4 забирав ОСОБА_17 зі школи. Свідок часто бачила що він гуляв або йшов у справах з дитиною. Багато фотографував ОСОБА_21 . Свідок підтверджує, що в її присутності ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_2 як батько з дитиною та визнавав своє батьківство по відношенню до неї;

показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суд пояснила, що вона працювала вихователем у школі №11 м. Харкова. За встановленим в навчальному закладі порядком вихователі ввечері видавали батькам дітей. Тому свідок часто бачила, що ОСОБА_22 ввечері забирав зі шкоди тато. Дитина ніколи не залишалась у закладів ночувати. У ньому залишались лише деякі діти. ОСОБА_17 забирали кожного дня;

показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що ОСОБА_1 є його дочкою. Дочка разом з ОСОБА_4 деякий час жили разом як сім`я в одній квартирі зі свідком по АДРЕСА_2 . Вони жили разом і на час народження ОСОБА_19 . ОСОБА_23 забирав ОСОБА_17 з пологового будинку. Невдовзі після народження дитини ОСОБА_11 попросив ОСОБА_23 через його спосіб життя піти жити до своєї матері в цьому ж будинку у квартирі АДРЕСА_3 . З того часу ОСОБА_23 проживав окремо від ОСОБА_24 та дитини, але продовжував піклуватися про дитину. Він забирав її з садочка, а згодом зі школи. Приходив до дитини на свята. Забирав дитину до себе на 10-й поверх. Свідок підтверджує, що ОСОБА_25 завжди визнавав своє батьківство про відношенню до ОСОБА_19 ;

показаннями позивача ОСОБА_1 , яка за її клопотанням допитана в якості свідка. В якості свідка ОСОБА_1 підтвердила, що батьком її дочки ОСОБА_2 є ОСОБА_4 . Він завжди визнавав своє батьківство по відношенню до дитини. Він виконував батьківські обов`язки: водив дитину до школи, займався з нею, водив на танці,

даними технічної фіксації судового засідання Орджонікідзевського районного суду м.Харкова у справі №644/10394/19 від 29 грудня 2021 року, відтвореними за клопотанням позивача ОСОБА_1 у зв`язку з неможливістю явки свідка ОСОБА_5 в судове засідання до Київського районного суду м.Полтави. Згідно фіксації допиту свідка ОСОБА_5 свідок повідомила, що працює в дитячому садочку № 427 м. Харкова, проживає в АДРЕСА_4 . Свідок живе в цьому будинку з 1983 року, тому добре знає і ОСОБА_26 , і ОСОБА_27 з дитинства. Вони росли на її очах. Пізніше свідок дізналася, що ОСОБА_23 та ОСОБА_28 зустрічаються. ОСОБА_28 ходила вагітна, а потім народилася ОСОБА_18 . ОСОБА_23 та ОСОБА_28 разом гуляли з маленькою ОСОБА_29 надворі. У них були добрі, гарні стосунки. ОСОБА_18 підросла, пішла в дитячий садок. Батьки її водили до садочка і ОСОБА_28 , і ОСОБА_23 . Бабуся ОСОБА_30 в цьому брала участь це мама ОСОБА_23 . Вона також часто приходила в садочок. ОСОБА_23 брав активну участь у житті дитячого садочка, ніколи не відмовляв у допомозі садочку. У ОСОБА_31 часто появлялись золоті прикраси, дитина розказувала, що їй подарувала бабуся ОСОБА_30 . Коли бабуся ОСОБА_30 хворіла, ОСОБА_18 ходила в магазин. ОСОБА_30 розказувала, що ОСОБА_32 - її улюблена онучка. Оскільки ОСОБА_23 та ОСОБА_28 завжди були разом, у них були дуже теплі відносини, свідок дізналася про те, що вони не одружені, тільки після смерті ОСОБА_23 ;

даними технічної фіксації судового засідання Орджонікідзевського районного суду м.Харкова у справі №644/10394/19 від 29 грудня 2021 року, відтвореними за клопотанням позивача ОСОБА_1 у зв`язку з неможливістю явки свідка ОСОБА_10 в судове засідання до Київського районного суду м.Полтави. Згідно фіксації допиту свідка ОСОБА_10 свідок повідомила, що знає ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 . ОСОБА_3 свідок бачила один раз на святкуванні дня народження ОСОБА_33 , коли їй виповнився один рік. Святкування було в квартирі ОСОБА_34 . ОСОБА_23 приймав участь у вихованні дитини. Свідок приходила в квартиру до ОСОБА_34 , де були і ОСОБА_23 , і ОСОБА_28 , і дитина. Вони були в домашньому одязі, тому свідок знає, що вони проживали разом. ОСОБА_35 та ОСОБА_17 називав на ім`я або, дружина, дочка. Мама ОСОБА_23 також визнавала ОСОБА_17 за онучку. Дарувала їй подарунки. Вона також забирала дитину з садочка;

даними технічної фіксації судового засідання Орджонікідзевського районного суду м.Харкова у справі №644/10394/19 від 29 грудня 2021 року, відтвореними за клопотанням позивача ОСОБА_1 у зв`язку з неможливістю явки свідка ОСОБА_7 в судове засідання до Київського районного суду м.Полтави. Згідно фіксації допиту свідка ОСОБА_7 свідок повідомив, що проживає в АДРЕСА_5 . ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 свідок знає. ОСОБА_3 не знає. ОСОБА_26 за життя свідок також знав, ближче познайомився з ним у 2000-х роках. ОСОБА_23 проживав на 12 поверсі. Його свідок знав як чоловіка ОСОБА_28 . Крім них у тій квартирі проживав батько ОСОБА_36 . Потім з`явилась ОСОБА_18 . ОСОБА_23 завжди визнавав себе батьком ОСОБА_33 . З огляду на ті відносини, які він бачив, свідок вважав, що ОСОБА_23 перебував в шлюбі з ОСОБА_28 . В присутності свідка ОСОБА_23 говорив про підготовку дитини до школи;

інформацією Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №16» Харківської міської ради від 31 липня 2019 року, з якої вбачається, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебуває під наглядом фахівців комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №16» Харківської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 . З червня 2003 року до теперішнього часу згідно інформації, наданої лікарем-педіатром, дівчинка отримувала медичну допомогу за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена інформація відображена у формі №112/о «Історія розвитку дитини» та формі №025/о «Медична карта амбулаторного хворого» ОСОБА_19 . Дівчинка відвідувала лікарів закладу у супроводі матері ОСОБА_1 або батька ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 15);

інформацією Комунального закладу «Харківська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів №11» Харківської обласної ради від 09 серпня 2019 року №01-26/434, згідно якої ОСОБА_2 навчалася у закладі з 10.09.2013 року по 25.05.2018 року. Після закінчення 9 класу за заявою батьків ОСОБА_1 видана особова справа для подальшого навчання ОСОБА_19 у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №40 Харківської міської ради Харківської області. У алфавітній книзі адреса ОСОБА_19 записана: АДРЕСА_2 . Класний керівник ОСОБА_37 зазначила, що за час навчання ОСОБА_19 з 5 по 9 клас ОСОБА_4 приймав активну участь у навчанні та вихованні дитини, цікавився успіхами доньки, відвідував батьківські збори та всі класні заходи, приймав участь у всіх класних справах. ОСОБА_4 відповідально виконував свої батьківські обов`язки, щовечора забирав доньку зі школи, дослухався порад та рекомендацій медиків та педагогів (т. 1 а.с. 16);

запрошенням ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на урочисту реєстрацію їх шлюбу, що мала відбутися 03 травня 2003 року (т.1 а.с.27);

довіреністю ОСОБА_1 , посвідченою 10 серпня 2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєлінською Є.В., виданою ОСОБА_4 , якою його уповноважено представляти інтереси позивача з питань експлуатації, керування, ремонту, проходження технічного огляду належного їй автомобіля АЗЛК 2141201, державний номерний знак НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 14).

Наведеними вище показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та показаннями позивача ОСОБА_1 , допитаної за її згодою в якості свідка, підтверджується, що ОСОБА_2 під час навчання у Харківській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті І-ІІ ступенів №11 ніколи не залишалася ночувати у закладі, її щовечора забирали батьки, в тому числі ОСОБА_4 .

З цих підстав суд відхиляє посилання відповідача на цілодобовий графік роботи навчального закладу, та сумніви щодо вказаної в листі Харківської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів №11 інформації, що ОСОБА_4 щовечора забирав дитину зі школи.

Факт отримання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як одинокій матері та подання нею декларацій, у яких вона не зазначала ОСОБА_4 як члена сім`ї, також не спростовує факту визнання ОСОБА_4 свого батьківства по відношенню до ОСОБА_19 .

Заявою на адресу суду від 18 листопада 2023 року відповідач ОСОБА_3 відкликав раніше заявлене ним клопотання про виклик в судове засідання свідків (т. 2 а.с. 147).

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи заяву ОСОБА_3 , суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_4 за життя визнавав себе батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймав активну участь у житті дитини та виконував щодо неї батьківські обов`язки, що згідно ч. 3 ст. 53 КпШС України є підставою для встановлення факту його батьківства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 06 квітня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (т. 1 а.с.8).

У зв`язку з вирішенням питань спадкування після ОСОБА_4 у позивачів виникла необхідність встановити його батьківство по відношенню до ОСОБА_2 .

На підставі викладеного суд, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами доведено факт батьківства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 .

Тому позовна вимога про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 квітня 2009 року за №7-09-311569 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира за адресою: АДРЕСА_6 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_14 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 09 лютого 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (т. 2 а.с.104).

Як підтверджується даними спадкової справи №480/2018, заведеної Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою 23 червня 2018 року, спадщину після смерті матері ОСОБА_14 прийняв ОСОБА_4 , звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (т. 2 а.с.102-126).

Але свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 не одержав.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 також відкрилася спадщина.

Як підтверджується даними спадкової справи №9/2019, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голик Світланою Віталіївною, з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , до нотаріуса звернулась ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 (т. 2 а.с.78-100).

Також з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 .

Як вже встановлено судом, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , тому на підставі ст.1261 Цивільного кодексу є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Тому у зв`язку з тим, що спадкоємець першої черги за законом, а саме дочка спадкодавця ОСОБА_2 спадщину після батька ОСОБА_4 прийняла, інші спадкоємці до спадкоємства не закликаються.

Відповідно, ОСОБА_3 , який подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини як дядько спадкодавця (третя черга спадкоємців за законом) та ОСОБА_1 , яка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) не одержали право на спадкування після ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо спадкового майна, суд встановив, що частки співвласників ОСОБА_14 та ОСОБА_4 у праві спільної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 визначені не були.

Кватира належала їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Підстави для відступлення від рівності часток співвласників на вказану квартиру судом не встановлені.

На підставі викладеного при вирішенні справи суд входить з рівності часток співівласників, та вважає за необхідне визначити, що частка ОСОБА_14 у праві спільної власності на квартиру становила 1/2, ОСОБА_4 - 1/2 частини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_14 . ОСОБА_4 успадкував 1/2 частину спірної квартири.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тому, хоча ОСОБА_4 не одержав свідоцтва про право на спадщину після матері ОСОБА_14 , спадщина належала йому з часу відкриття.

Таким чином ОСОБА_4 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 :

1/2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 квітня 2009 року за № НОМЕР_6 ,

1/2 отримана у спадщину від матері ОСОБА_14 .

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Голик С.В. від 06 грудня 2021 року №110/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 (т. 1 а.с.199-200).

Тому позасудовим порядком ОСОБА_2 позбавлена можливості отримати свідоцтво пр. оправо на спадщину після батька.

На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_2 спадщину після батька прийняла, за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

позивач - ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ,

відповідач - ОСОБА_3 , проживаючий: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ,

третя особа Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 31, .

Повне судове рішення виготовлено 13 березня 2024 року.

Головуючий О.А.Самсонова