26.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/3243/24
Єдиний унікальний номер 205/3243/24
Провадження № 2/205/2283/24
УХВАЛА

26 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, треті особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради та Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 березня 2024 року поштою направила до суду позов до відповідача Маріупольської міськради Донецької області, треті особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міськради та Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності, який надійшов до суду 21 березня 2024 року.

Матеріали позову в провадження судді канцелярією суду були передані 22 березня 2024 року.

У своєму позові позивач просить звільнити її від сплати судового збору з посиланням на п. 21 ч. 1 ст. 5 та п. 3ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, звільняючи позивача від сплати судового збору, повинен врахувати його майновий стан. Разом з тим, посилаючись на п. 21 ч. 1 ст. 5 та п. 3ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як на підстави звільнення від сплати судового збору, позивач не надає копії документів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Також слід зазначити, що посилання позивача на п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору не може бути прийнято судом до уваги, оскільки згідно з цією нормою від його оплати звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності.

Крім того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 3 ст. 136, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: