Справа № 346/7090/23
Провадження № 2/346/447/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, яка складається із автомобіля марки Mercedes-Benz A 170. На момент смерті спадкодавця за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ним, крім позивача, проживали його батьки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Останні, будучи спадкоємцями першої черги, відмовились від своїх часток у спадковому майні на користь позивача, про що подали відповідні заяви нотаріусу.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, останній відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на вищевказаний транспортний засіб у позивача відсутній. Нотаріус також зазначив, що позивач надав йому посвідчення про реєстрацію ТЗ, видане Івано-Франківською митницею Державної митної служби України 03.02.2022 року, з якого вбачається, що спадкодавець купив його за кордоном, ввіз та розмитнив, але не встиг за життя зареєструвати право власності на нього та не отримав правовстановлюючий документ. Крім того, позивач звернувся із заявою про реєстрацію транспортного засобу в територіальний сервісний центр МВС № 2643 (на правах відділу, м. Коломия) РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, де йому також відмовлено, оскільки нижчевказаним Порядком № 1388, який є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх, встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний автомобіль.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав клопотання, згідно з яким просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 1-5).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику, а також довідки про доставку електронних листів на офіційну електронну адресу цього відповідача. Причин своїх неявок представник вказаного відповідача суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

24.01.1970 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що стверджується даними копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1 від 24.01.1970 року (а.с. 51).

03.11.1970 року та 21.10.1984 року народились відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їхніми батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчать дані копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 09.12.2002 року, та серії НОМЕР_3 , виданого 10.11.1984 року (а.с. 49, 50).

Згідно з даними копії договору купівлі-продажу від 15.04.2018 року, переклад якого на українську мову проведено нотаріальним перекладачем А. Петрівим, ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_2 купив автомобіль марки «Мерседес-Бенц А-170», реєстраційний номер НОМЕР_4 , № кузова: НОМЕР_5 , рік випуску 2000 ( а.с. 12, 13 ).

Відповідно до митної електронної декларації (ІМ 40 АА ( форма МД-2 ) № UA206020/2022/001527, ОСОБА_2 на Львівській митниці 03.02.2022 року під час ввезення товару на митну територію України задекларував (розмитнив) автомобіль легковий, вживаний, марки «Mercedes-Benz», модель " A 170", модельний рік - 2000, номер кузова - НОМЕР_5 , об`єм двигуна 1 689 см3, потужність двигуна 66 КВТ., тип двигуна дизельний (а.с. 9).

03.02.2022 року Івано-Франківською митницею Державної митної служби України видано посвідчення про реєстрацію легкового транспортного засобу марки «Mercedes-Benz A 170», код згідно з УКТ ЗЕД , дата виготовлення 01.01.2000 року, ідентифікаційний номер або номер кузова НОМЕР_5 , об`єм двигуна (куб. см) 1 689, дата переміщення через митний кордон України 20.05.2018 року, згідно з яким Івано-Франківська митницею не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку транспортного засобу, зазначеного в цьому посвідченні транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 ; транспортний засіб повинен бути пред`явлений підрозділу ДАІ МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, у десятиденний строк для реєстрації ( а.с. 8 ).

На підтвердження належності ОСОБА_2 автомобіля марки «Mercedes-Benz A 170», позивачем також надано реєстраційне свідоцтво серії НОМЕР_6 , переклад якого на українську мову проведено нотаріальним перекладачем А. Петрівим, та сертифікат відповідності ТОВ «Центр Авто» цього транспортного засобу ( а.с. 10, 11, 14).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 04.04.2022 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слобода-Кухарська Вишгородського району Київської області (а.с.7).

Відповідно до довідок № 166 та №210, виданих відповідно 25.07.2023 року та 02.11.2023 року Загайпільським старостинським округом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , належав автомобіль марки «Mercedes-Benz A 170», номер кузова НОМЕР_5 . На час смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 батько; ОСОБА_4 мати; ОСОБА_1 брат. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом вказаної сільської ради не посвідчувався ( а.с. 42, 43 ).

Відповідно до листа Територіального сервісного центру МВС № 2643 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Головного сервісного центру МВС №31/28/-42-2643 від 31.10.2023 року, вказаний центр, розглянувши звернення ОСОБА_1 щодо реєстрації ТЗ марки «Mercedes-Benz A 170», 2000 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 повідомив останнього, що відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів,автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, окрім іншого: копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати. Зареєструвати даний транспортний засіб на ОСОБА_1 можливе за умови дотримання вказаного законодавства ( а.с. 44-45).

17.06.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Іванова В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_2 , а 17.06.2022 року та 24.06.2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно - із заявами про відмову від спадщини після смерті сина ОСОБА_2 ( а.с.52, 53, 69, 71, 83 ).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69237653, виданого вказаним нотаріусом 17.06.2022 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 17/2022 за номером у спадковому реєстрі 69388438, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.46).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного приватного нотаріуса від 20.07.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище транспортний засіб в зв`язку з тим, що він не може надати правовстановлюючий документ на вказаний транспортний засіб. Нотаріус також зазначив, що позивач надав йому посвідчення про реєстрацію ТЗ, видане Івано-Франківською митницею Державної митної служби України 03.02.2022 року, з якого вбачається, що спадкодавець купив його за кордоном, ввіз та розмитнив, але не встиг за життя зареєструвати право власності на нього та не отримав правовстановлюючий документ (а.с.41).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а згідно з ч. 2 ст.78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів , напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок № 1388).

Відповідно до п.7 Порядку №1388 (в редакції станом на 22.01.2022 року) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договори купівлі-продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішеннями власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило па транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноваженому органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів,за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами,одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного при розгляді справи № 683/2694/16-ц (провадження № 61-17988св18) про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, аналізуючи, зокрема, положення статей 328, 334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух», зазначено що сам по собі договір купівлі-продажу транспортного засобу, вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у виді переходу права власності від продавця до покупця.

Підсумовуючи наведене, на думку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені вище висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, слід розуміти (читати) так, що право власності у набувача транспортного засобу за договором виникає з моменту державної реєстрації, перереєстрації у встановленому законом порядку такого транспортного засобу, а не з моменту його приймання-передачі або з іншого моменту, встановленого в договорі.

Оскільки автомобіль марки «Мерседес-Бенц А-170» не був належним чином зареєстрований в органах МВС, він не набув статусу речі у розумінні ст.179 ЦК України.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

З моменту придбання ОСОБА_2 транспортного засобу до моменту розмитнення пройшло майже 4 роки. При цьому, позивачем не наведено обґрунтованих обставин, поважних причин, які заважали його брату ОСОБА_2 вчинити дії щодо реєстрації транспортного засобу у визначені законом строки. Оскільки на час смерті спадкодавець не набув право власності на вказаний автомобіль, він не належить до спадкового майна.

Відповідно до положень ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що на час смерті ОСОБА_2 не здійснив державну реєстрацію автомобіля марки «Mercedes-Benz A 170», номер кузова (VIN) - НОМЕР_5 , у відповідності до вимог закону, він не належить до складу спадщини, яка може бути успадкована позивачем. Отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz A 170», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Відповідач: Підгайчиківська сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області, с. Підгайчики, вул. Соборна, 12а, Коломийського району Івано-Франківської області, 78256, .

Повний текст рішення складено 15 березня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.